П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
08 жовтня 2020 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/149/19
Провадження № 11-104заі20
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Пророка В. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю:
секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
представника позивача - Кравця Р. Ю.,
представниці відповідача - Склярук Ю. В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року (судді Смокович М. І., Бевзенко В. М., Калашнікова О. В., Кашпур О. В., Стрелець Т. Г.),
 
У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1.   У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 26 лютого 2019 року № 593/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
2.   На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому не було забезпечено права на розгляд питання про його звільнення неупередженим складом ВРП, оспорюване рішення є невмотивованим, при його ухваленні порушено право особи на участь у процесі його прийняття.
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
3.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 26 лютого 2020 року відмовив у задоволенні позову.
4.   Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що ВРП дотрималася установленої законом процедури розгляду подання її Першої Дисциплінарної палати щодо звільнення судді ОСОБА_1 , оскаржуване рішення ухвалено повноважним складом цього органу, підписано всіма членами, що брали участь в його прийнятті, містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків. Таким чином, під час судового перегляду не встановлено визначених частиною другою статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення ВРП. Також суд урахував, що обставини, які слугували підставою для звільнення позивача з посади судді, були предметом перегляду ВРП, з рішенням якої (за наслідками перегляду) погодився і суд.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
5.   В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 рокуй ухвалити нове, яким позов задовольнити.
6.   Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник зазначив, що суд першої інстанції порушив його право на ефективний захист, оскільки послався на інше судове рішення, не надавши власної оцінки встановленим фактам у сукупності з аргументами позивача, що не може бути визнано належним судовим контролем, а посилання на формальні підстави для скасування рішення не відповідають принципу судового захисту. Також суд не перевірив дотримання ВРП вимог справедливого розгляду справи позивача, адже, на думку скаржника, жодним доказом не було доведено такого обов`язкового елементу дисциплінарного порушення, як підрив суспільної довіри до суду. Крім цього, суд не перевірив доводів позивача щодо вмотивованості оскаржуваного рішення ВРП, оскільки навіть у тих судових рішеннях, на які послався суд, немає відповіді на всі аргументи позивача. Також скаржник вважає, що суд залишив поза увагою його аргументи з приводу незабезпечення права на розгляд питання про його звільнення неупередженим складом ВРП.
Позиція ВРП щодо апеляційної скарги
7.   У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ВРП наполягає на необґрунтованості наведених у ній доводів, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. На думку відповідача, доводи скаржника не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову.
8.   Відповідач стверджує, що в межах судового розгляду, предметом якого є законність рішення ВРП про звільнення судді, не можуть оцінюватися обставини дисциплінарної справи відносно судді, зокрема, щодо оцінки ВРП обставин, які стали підставою для прийняття рішення в межах дисциплінарного провадження стосовно судді, а також окремі процедурні рішення цього органу. Втім відповідач наголосив на тому, що підстави притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були предметом окремого судового розгляду, за результатами якого суд констатував обґрунтованість рішень ВРП і її дисциплінарного органу, ухвалених за наслідками дисциплінарного провадження щодо позивача.
Рух апеляційної скарги
9.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 березня 2020 року відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року та витребувала із цього суду матеріали справи № 9901/149/19, а ухвалою від 15 червня 2020 року призначила її до розгляду в судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи.
Установлені обставини справи
10.        Указом Президента України від 15 квітня 2008 року № 362/2008 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду строком на 5 років, а постановою Верховної Ради України від 18 квітня 2013 року № 207-VII його обрано на посаду судді цього ж суду безстроково.
11.        Рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
12.        Позивач оскаржив це рішення до ВРП.
13.        За результатами розгляду вказаної скарги ВРП ухвалила рішення від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19, яким залишила без змін рішення її Першої Дисциплінарної палати від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18, погодившись з підставами дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_1 , які встановив її дисциплінарний орган, доказами і обставинами дисциплінарного порушення, а також з правовою оцінкою цього діяння.
14.        Це рішення ВРП було переглянуто Великою Палатою Верховного Суду, яка постановою від 22 серпня 2019 року (провадження № 11-118сап19) залишила його без змін.
15.        Однак перед цим, 26 лютого 2019 року, ВРП, розглянувши відповідне подання її дисциплінарного органу, ухвалила рішення № 593/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
16.        Позивач, вважаючи це рішення незаконним, оскаржив його до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
17.        Згідно із частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією та законами України.
18.        За правилами пункту 3 частини шостої цієї ж статті однією з підстав для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.
19.        Відповідно до пункту 4 частини першої статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка ухвалює рішення про звільнення судді з посади.
20.        Згідно із частиною другою статті 115 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені ВРП (її відповідним органом).
21.        За змістом частин першої, третьої статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» питання про звільнення судді з підстав, визначених, зокрема, пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП розглядає на засіданні на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді. Суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання ВРП у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.
22.        Згідно із частиною першою статті 5, частиною другою статті 30 цього ж Закону ВРП складається з двадцяти одного члена. Її засідання у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП.
23.        Пунктом 5.1 глави 5 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (зі змінами; далі - Регламент) визначено, що формою роботи ВРП є засідання у пленарному складі.
24.        Згідно з пунктом 9.2 глави 9 Регламенту рішення ухвалюється більшістю членів ВРП, які беруть участь у засіданні ВРП у пленарному складі чи її органу, якщо інше не визначено Законом.
25.        За результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалює вмотивоване рішення (частина шоста статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
26.        Відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених, зокрема, пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
27.        У справі встановлено, що оскаржуване рішення ВРП ухвалила за результатами розгляду подання її Першої Дисциплінарної палати про звільнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
28.        На час прийняття цього рішення наявність передбачених законом підстав звільнення позивача з посади судді було встановлено у визначеному законом порядку, а саме рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, залишеним без змін рішенням ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19.
29.        Зі змісту оскаржуваного рішення ВРП убачається, що воно містить посилання на визначену законом підставу його ухвалення та відповідне нормативно-правове обґрунтування.
30.        Сторони справи не ставлять під сумнів правильності застосованих відповідачем правових норм.
31.        Доводи скаржника щодо неналежного обґрунтування оспорюваного рішення, формальності судового процесу, незабезпечення ефективного юридичного захисту та справедливого розгляду справи Велика Палата Верховного Суду відхиляє, оскільки оскаржуване рішення ВРП не є рішенням про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а приймається на його підставі. У такому рішенні ВРП не оцінює обставин та висновків дисциплінарного органу щодо змісту, характеру дисциплінарного проступку, виду дисциплінарної відповідальності та інших пов`язаних із цим питань, оскільки для цього законами України «Про судоустрій і статус суддів» і «Про Вищу раду правосуддя» передбачено процедуру перегляду ВРП рішень її дисциплінарного органу. Нормами зазначених вище законів не передбачено права ВРП переоцінювати вже встановлені в дисциплінарному провадженні обставини на стадії розгляду подання дисциплінарного органу про звільнення судді.
32.        Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ВРП у спірному рішенні навела обґрунтування його прийняття виходячи з тих меж умотивованості, яких вимагає закон при вирішенні питання про звільнення судді за наслідками розгляду подання її дисциплінарного органу.
33.        Крім цього, суд першої інстанції правильно встановив, що це рішення ухвалено повноважним складом ВРП та підписано всіма членами, що брали участь в його прийнятті. На засідання ВРП 26 лютого 2019 року суддя ОСОБА_1 не з`явився, однак відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» це не перешкоджало розгляду подання за його відсутності.
34.        В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує про незабезпечення права на розгляд питання про його звільнення з посади судді неупередженим складом ВРП, оскільки і розгляд цього питання, і перегляд рішення її дисциплінарного органу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності ВРП здійснила в пленарному складі. Велика Палата Верховного Суду ці доводи скаржника відхиляє, оскільки саме такий порядок вирішення цих питань ВРП встановлений Законом, і, як було зазначено, при розгляді подання про звільнення судді ВРП не перевіряє обставин вчинення цим суддею дисциплінарного проступку та не надає жодної оцінки тим чи іншим його діям. Крім цього, з матеріалів справи убачається, що відводів членам ВРП із цих мотивів позивач не заявляв, тобто на час прийняття спірного рішення не вважав згадані обставини такими, що свідчать про упередженість її членів.
35.        Посилання скаржника на потребу надання судом у межах цієї справи власної оцінки встановленим фактам у сукупності з аргументами позивача щодо, зокрема, відсутності в його діях складу (всіх обов`язкових елементів) дисциплінарного порушення Велика Палата Верховного Суду відхиляє, оскільки переоцінка вже встановлених фактів та обставин поза межами установленої законом компетенції суду та визначеної процедури, очевидно, мала б наслідком порушення принципу юридичної визначеності як складової верховенства права, що є неприпустимим.
36.        До того ж, як правильно установив суд першої інстанції, аргументи ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості висновків ВРП і її дисциплінарного органу про наявність правових підстав притягнення його до дисциплінарної відповідальності були заслухані судом і їм надано юридичну оцінку в іншій справі, рішення у якій набрало законної сили і є обов`язковим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року, провадження № 11-118сап19).
37.        Отже, суд першої інстанції правильно встановив відсутність правових підстав для скасування оспорюваного рішення ВРП.
38.        Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
39.        Оцінюючи в межах наведених в апеляційній скарзі доводів та вимог висновки суду першої інстанції та установлені під час вирішення спору обставини, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками цього суду про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача.
40.        Згідно зі статтею 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
41.        Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для його скасування та ухвалення нового рішення немає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
42.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
43.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 316, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя-доповідач	 	В. С. Князєв	
Судді:	 	 	 	
 	Н. О. Антонюк	 	О. Р. Кібенко	
 	Т. О. Анцупова	 	Л. М. Лобойко	
 	В. В. Британчук	 	В. В. Пророк	
 	Ю. Л. Власов	 	О. М. Ситнік	
 	М. І. Гриців	 	О. С. Ткачук	
 	Д. А. Гудима	 	В. Ю. Уркевич	
 	Ж. М. Єленіна	 	О. Г. Яновська	
 	О. С. Золотніков