ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Черкаси   

Справа № 710/2531/15-ц		
Провадження № 22-ц/821/1944/20		
категорія: 307000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: - Василенко  Л. І., 
суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О.,
секретаря - Анкудінова О. І.
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Шполянська міська рада, Шполянського району Черкаської області,
особа, що подає апеляційну скаргу - ОСОБА_2 (у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради про визнання права власності на майно, у складі головуючої судді Красюк Г. П., 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Шполянської міської ради Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_4 , актовий запис № 454. Являючись спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку. 
На момент смерті спадщина ОСОБА_4 складалася із земельної ділянки площею, 1,01 га, котра розташована в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, Черкаської області і яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 633351, нормативною вартістю 77 697 грн, який є втрачений відповідно до оголошення в газеті «Шполянські вісті». 
Позивач вказав, що він прийняв спадщину, а тому вважає, що право власності на вказане спадкове майно може бути за рішенням суду визнано за ним, як спадкоємцем за законом першої черги. В свою чергу нотаріус не може видати йому свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкоємця є втраченим. 
Відповідно до п. п. 5. 1, 5.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року № 43, з послідуючими змінами і доповненнями, при втраті державного акту на землю видача відповідного дубліката власнику землі можлива на підставі особистої письмової заяви і дана інструкція не передбачає видачу дубліката державного акта на землю на померлого власника землі по заяві спадкоємців. Крім того, відповідно до Закону України «Про земельний кадастр» з 01 січня 2013 року державні акти на землю не видаються, а видається інший документ, що посвідчує право власності на землю, а тому нотаріус відповідно до п.п. 4.18,4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку при відсутності документа, що посвідчує право власності спадкодавця на землю і іншого способу, чим в судовому порядку визнати право на спадщину немає. 
Вказав, що інших спадкоємців немає.
За наведених обставин ОСОБА_1 простив суд визнати за ним право власності на спадкове майно його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 454 від 03 червня 2015 року по відділу ДРАЦС реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, а саме на земельну ділянку площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, Черкаської області і яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 633351 нормативною вартістю 77 697 грн, який є втраченим. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мізікевич, Овідіопольського району, Одеської області, актовий запис про смерть № 454 від 03 червня 2015 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції, на: земельну ділянку площею 1.01 га, вартістю 77 697 грн, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шполянської міської ради, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 633351, (який є втрачений, газета Шполянські вісті від 23 жовтня 2015 року). 
Рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 06 листопада 2020 року ОСОБА_2 у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особою, яка не брала участь у справі, однак суд вирішив питання про її права та інтереси, а також права і інтереси малолітнього сина в інтересах якого вона діє, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права, просила його скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відмовити. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді приведеної справи не було встановлено коло спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області, актовий запис про смерть № 454 від 03 червня 2015 року по відділу ДРАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Зокрема, до участі у розгляді справи не було залучено іншого спадкоємця, сина померлого ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , 1977 року народження, який також прийняв спадщину. 
Проте, оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси останнього, тому зроблені висновки в ньому є помилковими, оскільки поза увагою залишилося ряд істотних обставин, що не були враховані судом. 
Так, спадкодавець ОСОБА_4 за життя не склав заповіту на спадкове майно. Тому, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, право на спадкування у приведеному випадку отримали спадкоємці першої черги за законом - два сини померлого, а саме старший син ОСОБА_1 , 1973 р. н. та молодший син ОСОБА_5 , 1977 р. н., якого судом першої інстанції не було залучено до участі у даній справі. При цьому, наявність родинних стосунків між спадкоємцем ОСОБА_5 і спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження: Серії НОМЕР_1 , виданим 24 серпня 1977 року Київським ЗАГСом м. Одеси. 
На час розгляду судом вказаної справи № 710/2531/15-ц у провадженні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріуса округу Гур`янової Л. Г. знаходилася спадкова справа № 22/2015 щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказану спадкову справу заведено нотаріусом Гур`яновою Л. Г. за заявою самого позивача ОСОБА_1 від 30 липня 2015 року. Разом з тим, до нотаріуса Гур`янової Л. Г. із заявою про прийняття спадщини, в установлені законом строк, звернувся також молодший син померлого - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим нотаріусом було видано довідку про надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі в якій зазначено, що ОСОБА_5 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини від 21 жовтня 2015 року № 97 є спадкоємцем на 1/2 частину спадкового майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Проте, оскільки оскаржуваним рішенням було визнано в порядку спадкування право власності на спірну ділянку у цілому лише за позивачем ОСОБА_1 , то це означає, що інший спадкоємець, а саме ОСОБА_5 був незаконно позбавлений судом першої інстанції права на спадкування права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки. 
Крім того, 27 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір про поділ спадщини, де предметом поділу є спадкове майно.
Таким чином, ОСОБА_1 пред`явлено позов до неналежного відповідача – Шполянської міської ради (яка у січні 2018 року змінила назву на «Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади»), в той же час як належний відповідач ОСОБА_5 до розгляду приведеної справи залучений не був. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Про існування та зміст оскаржуваного рішення скаржниці по справі ОСОБА_2 , стало відомо під час вступу у справу спадкоємця після відкриття за її заявою Аваньївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області спадкової справи № 65814699 після її чоловіка ОСОБА_5 . 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 виклав свої заперечення, щодо доводів скарги, вказав, що спірна земельна ділянка не входить до складу спадщини ОСОБА_5 , при цьому права скаржників не є порушеними. Просив відмовити в задоволенні скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року справу призначено до розгляду на 23 грудня 2020 року на 08:30 год. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце її розгляду. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Тираспільським ЗАГСОМ Молдавської ССР, 20 грудня 1973 року № 303, являється сином ОСОБА_4 (а. с. 4)
Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 виданого ВДРАЦС Овідіопольського РУЮ в Одеській області, 03 червня 2015 року, запис № 454, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років (а. с. 5).
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 633351, ОСОБА_4 за життя належала земельна ділянку площею 1,01 га, в межах Шполянської міської ради, Шполянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,01 га (а. с. 6). 
Відповідно до оголошення в газеті Шполянські вісті від 23 жовтня 2015 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, серії ЯГ № № 633351, виданий на ім`я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10 червня 2006 року № 1080, слід вважати втраченим (а. с. 8).
Згідно відповіді Приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Білоуса В. П., на запит Шполянського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року № 7409/15-вих, до нотаріуса по закінченню строку прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся ОСОБА_1 , який не надав підтвердження прийняття спадщини та належним чином оформлені документи на спадкове майно. «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що спадщина видається спадкоємцям, які її прийняли надали всі необхідні документи, в тому числі і документи на майно. Згідно вимог Закону України «Про нотаріат» за заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого повідомлення суду, нотаріальна дія зупиняється до вирішення справи судом. Інша інформація відсутня (а. с. 15).
Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 виданого 24 серпня 1977 рок, Київським ЗАГСОМ м. Одеси, ОСОБА_5 , являється сином ОСОБА_4 (а. с. 35).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду 

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Савицької О. М. , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

У відповідності до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.(ч. ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційним судом встановлено, що 10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Шполянської міської ради Шполянського району Черкаської області та просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 454 від 03 червня 2015 року по відділу ДРАЦС реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, а саме на земельну ділянку площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, Черкаської області і яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 633351, який є втраченим.
При цьому, визначаючи в якості відповідача у даному спорі Шполянську міську раду, Шполянського району Черкаської області – орган місцевого самоврядування за місцем знаходження спірної земельної двлянки, ОСОБА_1 у поданій ним позовній заяві зазначив про те, що інших спадкоємців у померлого батька – ОСОБА_4 не має.
Спірні спадкові відносини регулюються, зокрема, ЦК України, Законом України «Про нотаріат».
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч. 1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ч. 1 ст. 1221 ЦК України – місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно до ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкоємців) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України.
Враховуючи вимоги приведеного законодавства, при розгляді даної справи місцевий суд повинен був встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину. 
ОСОБА_2 , подаючи апеляційну скаргу у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 послалась на те, що вона не брала участі у справі, проте оскаржуваним рішенням вирішено питання їхніх прав та інтересів.
В підтвердження вимог апеляційної скарги, до останньої були надані наступні докази.
Так, згідно заяви ОСОБА_5 від 21 жовтня 2015 року, поданої приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Гур`яновій Л. Г., він приймає спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 . На день смерті спадкодавця залишилося майно: частина квартири АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 , грошові вклади, земельна ділянка АДРЕСА_3 , земельні ділянки та садовий будинок АДРЕСА_4 , земельна ділянку АДРЕСА_5 , земельну ділянку в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, Черкаської області (а. с. 44). 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2015 року, поданої приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Гур`яновій Л. Г., він приймає спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 . На день смерті спадкодавця залишилося майно: частина квартири АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 , грошові вклади, земельна ділянка АДРЕСА_3 , земельні ділянки та садовий будинок АДРЕСА_4 , земельна ділянку АДРЕСА_5 , земельна ділянку в межах Шполянської міської ради, Шполянського району, Черкаської області (а. с. 42). 
Згідно довідки від 15 листопада 2017 року № 530/02-14 про надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Гур`яновою Л. Г. заведено спадкову справу № 22/2015 до майна ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 є спадкоємцем на Ѕ частину майна ОСОБА_4 . 
ОСОБА_5 звернувся із заявою про прийняття спадщини 21 жовтня 2015 року (а. с. 45). 
Згідно довідки від 23 жовтня 2018 року № 530/02-14 про надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Прокоф`євою Л. Г. заведено спадкову справу № 22/2015 до майна ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є спадкоємцями на майно ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини 30 липня 2015 року № 77, ОСОБА_5 звернувся із заявою про прийняття спадщини 21 жовтня 2015 рок. № 97 (а. с. 46).
В період з 14 грудня 2015 року по 18 вересня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 видано десять свідоцтв про право на спадщину за законом (а. с. 47, 49, 51, 53, 55, 57, 61, 63, 65, 67).
27 грудня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір про поділ спадкового майна, належного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, в рамках спадкової справи № 22/2015, відкритої ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 30 липня 2015 року, після смерті ОСОБА_4 (а. с. 59-60).
Згідно повторно виданого Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 від 05 лютого 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, у віці 42 років (а. с. 39).
Відповідно до повторно виданого Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 від 05 лютого 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , 20 листопада 2019 року зареєстрували шлюб у Київському районному у м. Одесі ВДРАЦС Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 40). 
Згідно до повторно виданого Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_7 від 05 лютого 2020 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 41).
Відповідно до відомостей наданих Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, державним нотаріусом Мороз Н. О. заведена спадкова справ № 109/2020 до майна померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями ОСОБА_5 , станом на 11 липня 2020 року, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які звернулися з заявою про прийняття спадщини. (а. с. 70).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до нього внесено запис про реєстрацію спадкової справи: у Спадковому реєстрі № 65814699, номер у нотаріуса 109/2020. 
Місце заведення спадкової справи: Одеська область, Ананьївський район, Ананьївська районна державна нотаріальна контора. 
Вказана Спадкова справа заведена 12 травня 2020 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою, 66400 Одеська область, Ананьївський район м. Ананьїв, вул. Героїв України, 42/1 (а. с. 71).
Враховуючи наведені докази, обставини, які входять до предмета доказування у спірних правовідносинах, можна встановити лише при досліджені документів, наявних у спадковій справі.
Проте дані вимоги не були дотримані судом при вирішення даного спору.
Таким чином апеляційним судом встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнє постійне місце проживав якого було АДРЕСА_6 , є не тільки позивач ОСОБА_1 , а і його рідний брат ОСОБА_5 . 
Обидва спадкоємці дотрималися вимог законодавства та у спосіб та строк визначені ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, звернулися з заявами про прийняття спадщини, зокрема ОСОБА_1 30 липня 2015 року, а ОСОБА_5 21 жовтня 2015 року, до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гур`янової Л. Г., та прийняли спадщину до складу якої, в тому числі, увійшла і спірна земельна ділянка, що безпосередньо відображено в їхніх заявах (а. с. 42, 44).
Отже, належним відповідачем у даній справі мав би бути ОСОБА_5 , як один із спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , проте позивач ОСОБА_1 , знаючи про дану обставину, ОСОБА_5 при зверненні в суд з позовом в якості відповідача не зазначив, та при розгляді справи не заявляв клопотання про його залучення до участі у справі. При цьому, просив визнати право на земельну ділянку в порядку спадкування, як одноосібного власника, вказавши в позовній заяві про те, що інших спадкоємців немає.
На момент перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року, ОСОБА_5 , права якого фактично були порушені його ухваленням, – помер. 
Спадкоємцями ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_2 та малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які звернулися із заявою про прийняття спадщини з дотриманням вимог законодавства, а в послідуючому посилаючись на порушення їх майнових прав та інтересів оскаржили рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року, що є предметом даного апеляційного перегляду. 
Відповідно до ст. 33 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Цивільно процесуальне законодавство України саме на позивача покладає обов`язок визначати відповідача у справі.
Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.
Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Вирішення спору за відсутності усіх належних відповідачів є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.
Колегія суддів звертає увагу, що клопотання про залучення в якості відповідача чи співвідповідача ОСОБА_5 , на момент розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем не заявлялося. 
Згідно п 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, приведені вимоги закону, зокрема те, що даний спір було розглянуто за участі неналежного відповідача, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено права осіб, які подали апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка діє у власних та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , скасування рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року, та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Шполянської міської ради про визнання права власності на майно.
За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.
Згідно правил п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір сплачений останню при подачі апеляційної скарги в розмірі 1165 грн. 50 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,  подану у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , задовольнити.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шполянської міської ради про визнання права власності на майно.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 165 грн 50 коп.
Постанова апеляційного суду набирає  законної сили  з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.
Текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                                         Л. І. Василенко

Судді                                                                                                      В. Г. Бородійчук

                                                                                                                 В. О. Єльцов