КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                                  Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/14404/2020  
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                             Справа № 760/33715/19
 
22 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                          - Желепи О.В.    
                                    -  Олійника В.І.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» адвоката Золотопупа Сергія Васильовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Українця В.В., у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
У грудні 2019 року ОСББ «Башта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позову зазначало, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 21 березня 2002 року належить квартира АДРЕСА_1 .
ОСББ «Башта» утримує будинок АДРЕСА_2 та прибудинкову територію, та уклало і виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг.
Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але оплачує за них не в повному обсязі, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 7 161,05 грн., що складається з: заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6674,07 грн.; заборгованості по внесках в фонд капітального ремонту в розмірі 271,76 грн.; втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 123,61 грн.; три проценти річних 91,61 грн..
Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість та судові витрати.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягненні судових витрат, представник позивача ОСББ «Башта» адвокат Золотопуп С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року в частині розподілу судових витрат, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Башта» 1 921,00 грн. судового збору та 3 000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги, вирішити питання про розподіл судових витрат у справі за цією апеляційною скаргою.
Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат, суд першої інстанції помилково виходив з того, що виконання відповідачем зобов`язання перед відповідачем до відкриття провадження у справі є підставою для відмови у стягненні судових витрат. Вказував на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Так, 08 лютого 2020 року ОСББ «Башта» подав до суду заяву, в якій зазначив, що він не підтримує позовні вимоги в частині, задоволеній відповідачем після пред`явлення позову, і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 123,61 грн. - втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 91,61 грн. - 3% річних, судові витрати позивача у розмірі 1921,00 грн. судового збору, та 3000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги ОСББ «Башта» відмовити, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29.09.2020 року залишити без змін.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким вимогам процесуального права рішення суду першої інстанції не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2020 року ОСББ «Башта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 674,07 грн.; заборгованість по внесках в фонд капітального ремонту в розмірі 271,76 грн.; втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 123,61 грн.; три проценти річних 91,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі .
10 лютого 2020 року до суду надійшла заява представника ОСББ «Башта» про не підтримання позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач ОСОБА_1 після пред`явлення позову задовольнив позовні вимоги - оплатив заборгованість трьома платежами: 11 грудня 2019 року в сумі 1000 грн., 12 грудня 2019 року в сумі 1 320,00 грн., 18 грудня 2019 року в сумі 5 506,43 грн., а всього відповідач оплатив 7 826,43 грн. Виходячи із зазначеного, позивач частково не підтримує своїх позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову в частині 6 945,83 грн. - заборгованість по внесках. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 123,61 грн. - втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 91,61 грн. - 3% річних, судові витрати позивача 1921,00 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним витрат у справі з відповідача.
Зазначеного суд першої інстанції не урахував, тому безпідставно не стягнув з відповідача на користь позивача понесених ним витрати у справі, а саме витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, чим порушив норми процесуального права.
Таким чином, враховуючи, що позивач частково не підтримує своїх позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, в частині 6 945,83 грн. - заборгованість по внесках, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 1 863,37 грн. (97 % від сума сплаченого судового збору пропорційно позовним вимогам, які не підтримав позивач внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову) та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.
Рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості сторонами не оскаржується, тому не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року підлягає зміні, доповнивши його резолютивну частину про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 1863,37 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 
В апеляційній скарзі представник позивача просив вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у розмірі 1 500,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивачем надано суду апеляційної інстанції акт приймання-передачі наданих послуг від 09 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що позивачу були надані наступні послуги: ознайомлення з рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСББ «Башта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, складання, підготовка до подачі та подача апеляційної скарги на це рішення. Вартість наданої послуги складає 1500 грн.
Відповідачем не подано будь-яких заперечень щодо заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.
У  п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.
Згідно з положеннями статті 30Закону України «Про адвокатуру та адвокатськудіяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодиннаоплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорарувраховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витраченийадвокатом час.
У  додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовуєЄвропейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правовому допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у розмірі 1500 грн., які мають розумний розмір.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» адвоката Золотопупа Сергія Васильовича задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року - змінити, доповнити його резолютивну частину, стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 863,37 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
Cтягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» витрати на правову допомогу за подання апеляційної скарги у розмірі 1 500 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий:                                         Судді: