ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/3688/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Донець Л.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків по справі № 520/3688/2020
за позовом             ОСОБА_1  
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії   ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та невиплаті суми перерахованої пенсії з 01.01.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення  та виплатити суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 однією сумою з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів № 159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»;
- допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії   ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії  з 01.01.2016 року, з урахуванням сплачених сум, у розмірі 90% грошового забезпечення, здійснивши виплату перерахованої пенсії одним платежем.
          У задоволенні решти позову - відмовлено. 
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 року у справі № 520/3688/2020 в частині задоволення позову, та прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Крім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що з 17.01.2013 пенсія позивачу призначена, виходячи з 80% грошового забезпечення. Вважає також безпідставним задоволення позову в частині виплати оспорюваних сум пенсії одним платежем, оскільки кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує право особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером МВС,  перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-ХII.
За наслідками проведеного з 01.01.2016 року перерахунку пенсії розмір пенсії ОСОБА_1 зменшено з 90% до 70% сум грошового забезпечення.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо зменшення позивачу з 01.01.2016 відсотка грошового забезпечення, відповідно до якого обчислюється пенсія з 90% до 70% при здійсненні перерахунку пенсії. Також суд першої інстанції виходив з наявності підстав для виплати позивачу недоплаченої частини пенсії однією сумою.
Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 з 16.12.2005 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення відповідно до Закону  України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Відповідно до заяви позивача, виплату пенсії було припинено  у зв`язку з поновленням на службі.
З 17.01.2013 року позивачу призначено пенсію на підставі документів наданих уповноваженим органом у розмірі 80% грошового забезпечення.
Рішення про призначення пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення позивачем не оскаржувалось.
Статтею 13 Закону  України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (у редакції, чинній станом на 17.01.2013) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -  95 процентів.
З 01.05.2014 року набрав чинності пункт 23 Розділу ІІ Закону України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” №1166-VII від 27.03.2014 року, яким внесено зміни до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а саме: у частині другій статті 13 цифри “ 80” замінено цифрами “ 70”.
При цьому, колегія суддів зазначає, що внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які  визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності  військовослужбовцям є положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 р. у справа № 686/12623/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18.
Позивачу призначено пенсію з 17.01.2013 року у розмірі 80% грошового забезпечення.
Колегією суддів встановлено, що за наслідками проведеного з 01.01.2016 року перерахунку пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 зменшено з 80% до 70% грошового забезпечення.
Таким чином, відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року протиправно зменшено відсоток грошового забезпечення, відповідно до якого обчислюється пенсія з 80% до 70%.
Отже, суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про протиправне зменшення відповідачем з 01.01.2016 відсотка грошового забезпечення з 90% до 70%.
Враховуючи, що рішення відповідача про призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення позивачем не оскаржується та те, що відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії позивачу з 80% до 70%, колегія суддів дійшла висновку про скасування оспорюваного рішення  в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії   ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії  з 01.01.2016 року, з урахуванням сплачених сум, у розмірі 90% грошового забезпечення, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині здійснення виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 одним платежем, виходячи з наступного.
Відповідно до  статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою  статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).
Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.
Зважаючи на ті обставини, що пенсійні виплати, щодо яких заявлено позовні вимоги, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на час звернення позивача до суду нараховані та виплачені не були у зв`язку з чим право позивача на виплату перерахованої пенсії одним платежем відповідачем порушено не було, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі №520/3688/2020  скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії   ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії  з 01.01.2016 року, з урахуванням сплачених сум, у розмірі 90% грошового забезпечення, здійснивши виплату перерахованої пенсії одним платежем, прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії   ОСОБА_1 з 80% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії  з 01.01.2016 року у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням сплачених сум.
В задоволенні позову щодо здійснення виплати перерахованої пенсії одним платежем відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Л.О. Донець