П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4085/20	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020р. про закриття провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020р. ТОВ "Консалт Солюшенс" звернулося в суд із заявою, в якій просило замінити сторону у виконавчому провадженні №52850390 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. зареєстрованим в реєстрі за №544, а саме: змінити ПАТ Комерційний банк "Надра" на правонаступника – ТОВ "Консалт Солюшенс"
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020р. провадження у адміністративній справі за заявою ТОВ "Консалт Солюшенс" закрито на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України. 
Не погоджуючись із даною ухвалою, ТОВ "Консалт Солюшенс" подано апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду в суд першої інстанції. 
Як вбачається із матеріалів справи, що 27.03.2008 р. між ВАТ "Комерційний банк "Надра" (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Кредитний договір за №69/П/04/2008-840, за умовами якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
У зв`язку із неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис зареєстрованим в реєстрі за №544.
За вищезазначеним виконавчим написом, приватним виконавцем Притуляком В.М. 30.10.2018р. прийнято постанову, якою відкрито виконавче провадження за №57557974.
24.04.2020р. між ПАТ Комерційний банк "Надра" та ТОВ "Консалт Солюшенс" укладено договір за №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, яке посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстроване в реєстрі за №125. 
За змістом п.1 даного договору Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
У зв`язку із необхідністю заміни сторони виконавчого провадження №52850390 щодо примусового виконання напису приватного нотаріуса ТОВ "Консалт Солюшенс" звернулось в суд.
Приписами ч.1 ст.379 КАС України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Так, закриваючи провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що  заява ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що зі змісту ст.379 КАС України вбачається, що до повноважень адміністративних судів не належить розгляд заяв про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості. Заявнику роз`яснено, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції місцевих судів за правилами ЦПК України.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, виходячи з наступного.
Згідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 204 ЦК України гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Приписами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Положеннями ч.1 ст.1078 ЦК України унормовано, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013р. №6-122цс13 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст.515 ЦКУкраїни) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2.06.2016р. №1404-VІІІ (надалі – Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до ч.1,2 ст.15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частиною 5 ст.3 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у  разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Частиною 1 ст.379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Судова колегія враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019р. у справі №826/7941/17 визнала законними рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими замінено сторону у виконавчому провадженні за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса. Вирішуючи справу касаційний суд посилався на положення ст.287,379 КАС України.
У наведеній постанові Судом зазначено, що нормами ЦПК та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.   Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст.264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції про непідсудність заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" суду адміністративної юрисдикції.
Оскільки судом першої інстанції неповне з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання ухвала суду про закриття провадження підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 312, 320, 325, 328 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020р. про закриття провадження у справі – скасувати.
Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про заміну сторони виконавчого провадження – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.В. Крусян

                                                                                          О.В. Яковлєв