ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року	Львів	Справа № 140/9352/20 пров. № А/857/12966/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Макарика В.Я., 
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської обласної державної адміністрації на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №140/9352/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції – Мачульський В.В., розглянуто у письмовому провадженні, місце ухвалення – Луцьк),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у даній справі позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Волинської обласної державної адміністрації щодо неприйняття рішення за заявою (клопотанням) ОСОБА_1 від 06 березня 2020 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована в Луцькому районі біля села Забороль. Зобов`язано Волинську обласну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 березня 2020 року на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,12 га, яка розташована в Луцькому районі біля села Забороль та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської обласної державної адміністрації (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, код ЄДРПОУ 13366926) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).
08.09.2020 позивачем подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 3200,00 грн.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року клопотання позивача про відшкодування витрат на послуги адвоката задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської обласної державної адміністрації (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ 13366926) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у сумі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок).
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що вважає таке незаконним, ухваленим за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права. Зазначає, що позивачем до договору про надання правової допомоги від 24.06.2020 не додано детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом. Також зазначає, що розмір витрат на правову допомогу у даній справі є не співмірним із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки предметом даної справи є вимоги немайнового характеру, при цьому справа розглядалась в порядку спрощеного провадження. Просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвали нове рішення, яким в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на послуги адвоката відмовити. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Позивачем та відповідачем подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву позивача про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд першої інстанції врахував те, що за договором про надання правової допомоги від 24.06.2020 були досягнуті домовленості про розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи слідує, що позивачем на підтвердження заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу надано суду договір про надання правової допомоги від 26.12.2020 року, акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 24.06.2020; копію квитанції про оплату послуг правової допомоги №0.0.1828059151.1 від 08.09.2020;. 
Правова допомога адвоката позивачу відповідно до акту виконаних робіт від 08.09.2020 складається з: попередньої консультація щодо спірних правовідносин та можливості і перспективності подачі позову (1 год.) – 800,00 грн.; підготовка процесуальних документів, зокрема, позовної заяви до суду (1 год.) – 800,00 грн.; підготовка нової редакції позовної заяви на виконання ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 (1 год.) – 800,00 грн.; підготовка відповіді на відзив (1 год.) – 800,00 грн. Всього 3200,00 грн.
Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 3200 грн. є вірним.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської обласної державної адміністрації – залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №140/9352/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. Я. Макарик 	
Повне судове рішення складено 14.12.2020р.