ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 жовтня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/3129/19
провадження № 22-ц/4809/1088/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Іващенко В.М. від 18 травня 2020 року у справі за позовом Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за централізоване опалення, - 

встановив:

У листопаді 2019 року Спільне підприємство - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - СП ТОВ «Світловодськпобут») звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за № 742 від 15.08.2012 року СП ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Вказало, що 12.06.2017 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води». Даний договір було укладено на 5 років та на даний час сторонами не розірвано. Відповідно до умов цього Договору, виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, та при наявності технічної можливості гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. 
Позивач зазначив, що СП ТОВ «Світловодськпобут» належним чином виконує свої обов`язки визначені умовами договору та діючими нормами чинного законодавства України, своєчасно розпочинає та закінчує опалювальні періоді, проте відповідач договірні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2017 року по 01 вересня 2019 року має заборгованість за теплову енергію в розмірі 27 352,94 грн., 3368,45 грн. – втрати від інфляції та 993,05 грн. – три відсотки річних.
Також позивач зазначив, що будинок в якому проживає відповідач по не відключений від мереж централізованого опалення, рішення міжвідомчої комісії про відключення зазначеного будинку від мереж централізованого опалення відсутнє. Позивачем надається послуга з теплопостачання у вказаний будинок і в тому числі і до квартири відповідача. У відповідача відсутній дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, отже відповідач відключив свою квартиру від централізованого опалення з порушенням порядку, передбаченого законодавством.
Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року позов задоволено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зокрема вказує, що відсутність комунальної послуги обумовлює як відсутність оплати за таку послугу, та і відсутність підстави нарахування будь-якої заборгованості з боку надавача такої послуги. 27.06.2017 року її квартира відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, що підтверджуються відповідним актом. Також відповідно до умов договору, 30.06.2017 року нею було подано до СП ТОВ «Світловодськпобут» заяву про розірвання договору з централізованого опалення та гарячої води, у зв`язку із зникненням потреби в отриманні послуги. Тому вважає, що даний позов про стягнення з неї заборгованості є необґрунтованим та безпідставним.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за теплову енергію, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт надання послуг з теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , яка в свою чергу не довела факт встановлення у свій квартирі індивідуального опалення з дотриманням чинного порядку на встановлення такого опалення та дотримання процедури відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна. 

Судом установлено, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №742 від 15 серпня 2012 року виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання визначено СП ТОВ «Світловодськпобут» /а.с.8/.
12 червня 2017 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, відповідно до якого виконавець зобов`язується надавати послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, а споживач оплачувати вартість отриманих послуг /а.с.9-10/.
Пунктом 30 цього Договору передбачено, що договір може бути розірвано достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого законодавства України, норм та правил.
30 червня 2017 року та 21 липня 2017 року ОСОБА_1 зверталася до СП ТОВ «Світловодськпобут» із заявами про погодження проекту на реконструкцію системи опалення, акту відключення квартири від системи ЦО та розірвання договору, на які 10.07.17 року та 15.08.2017 року отримала відповіді про можливість відключення від системи централізованого теплопостачання тільки будинку в цілому /а.с.28,29,30,31/.
Протоколом №1 від 20 лютого 2015 року засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання попередня власниця квартири ОСОБА_2 отримала дозвіл на відключення від централізованої мережі теплопостачання квартири АДРЕСА_1 /а.с.60-61/.
Вона ж була і замовником робочого проекту № 10638 на реконструкцію системи газопостачання, перевід на індивідуальну систему опалення квартири АДРЕСА_1 ./а.с.62/.
Із акту виконаних робіт №117 від 20.06.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_3 виконав роботи по монтажу індивідуального опалення по АДРЕСА_2 /а.с.64/.
Акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП складено КП Житлосервіс 2012 та теперішнім власником ОСОБА_1 /а.с.65/.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.
У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (частина шоста статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630  (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.
Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.
Отже, встановлені обставини свідчать про те, що відповідно до пункту 30 Договору, відповідач реалізувала своє право на дострокове розірвання договору, внаслідок зникнення потреби в отримані послуг, оскільки відповідно до акту від 27.06.2017 року її квартира була відключена від мережі централізованого опалення, про що було повідомлено відповідними заявами позивача, а тому позивач безпідставно нараховував відповідачу заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, яка фактично ним не отримувалася. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на неправомірність дозволу на відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення з підстав скасування постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року рішення Міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, на підставі якого його було видано, оскільки на час відключення квартири від централізованої тепломережі (27.06.2017 р.) і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання дане рішення було чинним.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність  висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за централізоване опалення відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І.Чельник