УХВАЛА

21 грудня 2020 року  
Київ
справа №460/1726/20
адміністративне провадження №К/9901/32925/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року
у справі №460/1726/20
за позовом ОСОБА_1 
до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України, у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого строку надання відповіді на запит від 17 лютого 2020 року у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VІ; 
- зобов`язати Оперативне командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України надати відповідь на поставлені питання у запиті від 17 лютого 2020 року у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Оперативного командування «Захід» щодо ненадання відповіді на запит позивача від 17 лютого 2020 року про надання публічної інформації у встановлений чинним законодавством України строк. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні повторно поданої заяви від 15 жовтня 2020 року про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 460/1726/20; апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
02 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі №460/1726/20.
Відповідно до частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для скаржника.
Обгрунтовуючи доводи щодо питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, позивач зазначає про знехтування судами попередніх інстанцій правовими висновками, які викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №800/369/17.
Також, в касаційній скарзі позивач вказує на те, що ця справа має виняткове значення для нього, оскільки через відсутність в нього коштів, пенсія є єдиним джерелом доходу його багатодітної сім`ї та зазначає також про відсутність у нього коштів через онкохвору сестру.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для скаржника, тобто про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Крім цього, підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме застосування судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року, від 19 березня 2019 року у справі №800/369/17 та від 29 листопада 2019 року у справі №807/178/18.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що в ухваленні оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції брав участь суддя Хобор Р.Б., якому було заявлено відвід, однак, оскільки скаржник вважає підстави відводу обґрунтованими, то відповідно до пункту 2 частини третьої статті 328 КАС України вказані ним доводи, на думку скаржника, є підставою для касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень згідно пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, що потребує перевірки судом касаційної інстанції.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Разом з касаційною скаргою скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на свій незадовільний матеріальний стан.
На підтвердження заявленого клопотання скаржник долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року, у якій зазначено, що дохід за цей період склав 9948,68 грн. 
Згідно з частиною першою  статті 133 КАС України  суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 01 листопада 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли, зокрема,   розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
З указаного вбачається, що заявник є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, звільнення або розстрочення його сплати,   оскільки скаржник за подання касаційної скарги повинен сплатити судовий збір у сумі, що перевищує 5 відсотків   розміру його річного доходу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Окрім цього позивачем заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі №460/1726/20 (в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня  2020 року) до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Однак, як вбачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
При цьому, учасникам справи надається строк, протягом якого вони мають подати свої заперечення щодо поданого клопотання.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити та звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі №460/1726/20.
3. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
4. Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду справу №460/1726/20.
5.   Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
6. Встановити для учасників справи десятиденний строк в для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі №460/1726/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду