ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 грудня 2020 року           
м. Чернівці
справа № 713/545/19
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.
секретар Чубрей І.І.

позивач  ОСОБА_1 
відповідач  ОСОБА_2 

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Кибич І.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.
Позивачка просила:
- визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 про ОСОБА_4 , як батька дитини;
- внести відомості до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , зазначивши батьком ОСОБА_2 .
Посилалася на те, що з 28 серпня 2009 року по листопад 2011 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 . При реєстрації народження дитини її батьком був записаний зі слів позивачки ОСОБА_4 . ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_3 своєю донькою, турбувався про неї та надавав матеріальну допомогу. Після припинення сімейних відносин між сторонами, відповідач припинив будь-які стосунки з позивачкою та донькою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ внести зміни до актового запису №39 від 19 серпня 2011 року про народження 2 серпня 2011 року ОСОБА_3 , а саме: у графі "відомості про батька" записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України», у графі прізвище, ім`я та по батькові дитини,– залишити без змін.
Суд виходив з того, щонеодноразове ухилення відповідача від явки до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» для відбору порівняльних зразків, що призвело до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який ним заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від ОСОБА_2 .
Відповідач та його представник не довели наявність поважних підстав, які перешкоджали йому здати відповідні зразки для експертного дослідження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначав, що суд першої інстанції помилково врахував показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки позивачка є зацікавленою особою, а показання інших свідків ґрунтується на словах самої позивачки.
Висновок суду першої інстанції про неодноразове умисне ухилення відповідача від явки до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» для відбору порівняльних зразків експертизи є помилковим та не відповідає матеріалам справи. Відповідач не відмовлявся від проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу.
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Посилалася на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.
Зазначала, що відповідачу було відомо про зміст ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2019 року про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи, виклики до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи», а тому у нього була можливість з`явитися до вказаної установи для відібрання біологічного матеріалу. Судом правильно врахована та обставина, що ОСОБА_2 від проведення експертизи відмовився.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій 
З свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2011 року вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько записаний ОСОБА_4 , в графі мати записана ОСОБА_1 (а.с.9).
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України №00022448631 від 26 березня 2019 року вбачається, що відомості про батька малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записано на підставі заяви матері (а.с.10).
12 квітня 2019 року Вижницькою міською радою була видана довідка №796 про те, що ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 . З 2009-2015 років в даному володінні окрім вказаних осіб, без реєстрації ніхто не проживав, а також худоби та птиці не утримувалося (а.с.27).
В погосподарських книгах за період з 2011 року по 2015 року міститься інформація про те, що в житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_9 – син (а.с.28-29).
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2019 року у справі була призначена судова медична молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено Одеському обласному бюро судово-медичних експертиз. Також доручено експертам Чернівецького бюро судово-медичних експертиз відібрати зразки біологічного матеріалу для проведення вказаної експертизи, а ОСОБА_2 зобов`язано з`явитися до вказаної установи для відібрання такого біологічного матеріалу (а.с.57-58).
Вказану ухвалу було отримано ОСОБА_10 , яка представляла інтереси ОСОБА_2 (а.с.59).
В матеріалах справи є заява ОСОБА_2 адресована керівнику КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» про відмову від будь-яких судово-медичних експериментів (а.с.72).
Згідно листа КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» від 20 березня 2020 року №536 вбачається, що ОСОБА_2 не з`явився до установи на призначені дати відбору матеріалу 11 липня 2019 року, 18 лютого та 26 лютого 2020 року. В подальшому ОСОБА_2 написав заяву, яка зазначена вище (а.с.71)
Згідно листа КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 17 березня 2020 року №723-02 вбачається, що ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2019 року залишено без виконання через відсутність біологічних зразків ОСОБА_2 , які необхідні для проведення експертизи (а.с.69).
З довідки Лукавецької сільської ради №287 від 5 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 з 2007 року проживає без реєстрації в будинку матері ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з даного господарства не вибував. Даних про те, що ОСОБА_2 проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_1 в сільській раді немає (а.с.117).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Щодо позовної вимоги про визнання батьківства
Апеляційний суд вважає правильним висновок суду про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо дитини. Судом першої інстанції вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідача у її проведенні.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18.
Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що відповідач не міг з поважних причин з`явитися для відбору зразків, необхідних для проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що його виклик до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» був неналежним та він не відмовлявся від проведення такої експертизи.
Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідач був достовірно обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, наявність ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2019 року про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи та написав заяву про відмову від проведення вказаної експертизи. Така поведінка відповідача свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.
Відповідач не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків в будь-який інший день. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від відповідача.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_2 не заявляв клопотання про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Разом з тим суд першої інстанції не врахував, що резолютивна частина рішення про визнання батьківства має містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Такий висновок відповідає правовій позиції, яку Верховний Суд виклав у постанові від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18.
Щодо позовної вимоги про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та внесення відомостей до актового запису про народження дитини
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково зобов`язав третю особу Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ вчинити дії щодо внесення змін до актового запису.
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Процесуальне становище третьої особи Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ є відмінним від процесуального становища відповідача. При цьому суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглядаючи спір між сторонами, оскільки відповідно до частини 1 статті 53 ЦПК така особа вступає у справу або залучається до участі у справі на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 4 грудня 2019 року у справі №766/8113/17.
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності, оскільки позивачка не заявляла вимог до Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ про зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги позивачки про виключення відомостей з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 про ОСОБА_4 , як батька дитини та внесення відомостей до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , зазначивши батьком ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки не входять до повноважень суду.
Крім того, вищевказана вимога є зайвою, оскільки рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено в частині зобов`язання Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ вчинити дії з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
Також слід змінити рішення в частині визнання батьківства.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №39 від 19 серпня 2011 року, вчинений виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382  ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2020 року в частині зобов`язання Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ вчинити дії скасувати.
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та внесення відомостей до актового запису про народження дитини відмовити. 
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2020 року в частині визнання батьківства змінити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №39 від 19 серпня 2011 року, вчинений виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 30 грудня 2020 року.

Головуючий                                                         О.О. Одинак 

Судді                                                                  М.І. Кулянда 

                                                                       Н.Ю. Половінкіна