Постанова
Іменем України
 
05 листопада 2020 року                                                                              
м. Київ
 
справа № 757/2094/20-к
провадження № 51-4314км20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду
 
головуюча                                                              ОСОБА_1 ,
судді:                                                            ОСОБА_2 ,  
ОСОБА_3 ,
 
секретар судового засідання               ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження:
прокурор                                                      ОСОБА_5 ,
 
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі – Суду) про скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Свої доводи прокурор мотивує тим, що апеляційний суд незаконно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, постановлену за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, незважаючи на прийняте на момент постановлення оскаржуваної ухвали рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020, яким визнано неконституційною норму КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР). 
Крім того, стверджує, що Офіс Генерального прокурора не був належним чином повідомлений про дату розгляду провадження в суді першої інстанції, внаслідок чого уповноважена службова особа, бездіяльність якої оскаржено, була позбавлена можливості брати участь у судовому розгляді провадження. 
 
Зміст судових рішень, у тому числі оскаржуваного, і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, зобов`язано останніх внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 21 квітня 2020 року про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних. Зобов`язано службову особу, яка внесла відомості до ЄРДР, надати заявнику документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви, витяг з ЄРДР. 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 21 липня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу слідчого судді. 
 
Позиція інших учасників судового провадження
 
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу. 
 
Мотиви Суду
 
Згідно з ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
У ст. 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя–доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з матеріалів провадження, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за його заявою від 21 квітня 2020 року. 
Суддя апеляційного суду, отримавши апеляційну скаргу прокурора на вказану ухвалу слідчого судді та вирішуючи питання про прийняття її до апеляційного розгляду, встановив, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного оскарження. 
Твердження у касаційній скарзі прокурора про те, що апеляційний суд не врахував рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020, Суд відхиляє з огляду на таке.
Зі змісту вказаного рішення Конституційного Суду України вбачається, що воно ухвалене з метою забезпечення конституційного права на судовий захист особи, яка звертається до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, Конституційний Суд України зазначив про те, що судовий захист стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, має бути забезпечений під час розгляду цього питання хоча б у двох судових інстанціях.
Виходячи з аналізу положень цього рішення Конституційного Суду України, апеляційному оскарженню підлягає саме ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення особи про кримінальне правопорушення, а не ухвала слідчого судді про задоволення такої скарги. 
За таких обставин підстав вважати, що апеляційним судом порушено положення Конституції України чи не дотримано загальних засад кримінального провадження, немає.
Крім того, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, апеляційний суд не повинен перевіряти доводи апеляційної скарги, у тому числі щодо дотримання процедури судового розгляду.
 
Таким чином, ухвала Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 рокувідповідає вимогам КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд 
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                             ОСОБА_3