ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1125/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 (головуючий суддя Казанчук Г.П.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, який в подальшому уточнено (а.с.36-41), в якому просив:
- визнати розпорядження №147794 від 17.11.2017 року за підписами заступника начальника управління (прізвище не зазначено), гол. Спеціаліста Лобур В.В., спеціаліста ОСОБА_2 про проведення перерахунку пенсії в зв`язку з переходом з виду на вид пенсії і бездіяльність щодо призначення (нарахування) пенсії за віком (фактичну відмову призначити (перерахувати) пенсію за віком) у відповідності до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” незаконними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити (нарахувати) пенсію за віком на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням положень пункту 4-4 Розділу ХV “Прикінцеві положення” в редакції від 03.10.2017 р. з 01.10.2017 року та виплатити недоплачені суми пенсії за період з 02.10.2017 р. по день виконання судового рішення. 
Позов обґрунтовано тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10-ти місячних пенсій на день її призначення на підставі пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Але відповідач повідомив позивача, що відповідно до записів трудової книжки стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років складає 28 років 05 місяців 28 днів, що не дає права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі 10-ти місячних пенсій.
Також позивачка зазначає, що їй з 2014 року призначена пенсія за вислугу років, і з цього часу вона кілька разів влаштовувалась на роботу за спеціальністю, тому виплата пенсії за вислугою років призупинялась, а відтак її страховий стаж збільшився. З 2017 року ОСОБА_1 досягнувши пенсійного віку подала заяву про призначення пенсії за віком та з урахуванням повного стажу. Проте, за наслідком її заяви пенсійним органом не була призначена пенсія за віком, як це передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведено процедуру переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому був змінений коефіцієнт страхового стажу з 1,35% на 1,0%. Вважаючи зазначене рішення незаконним, просить суд визнати його протиправним та скасувати, зобов`язавши провести перерахунок недоплачених грошових коштів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 в задоволенні позову відмовлено.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в ході судового розгляду справи доведено правомірність прийнятого відповідачем розпорядження №147794 від 17.11.2017 року про проведення перерахунку пенсії в зв`язку  переходом з виду на вид пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції проголошено у її відсутність. Вважає, що розпорядження №147794 від 17.11.2017 року про проведення перерахунку пенсії в зв`язку  переходом з виду на вид пенсії - незаконним. Також вважає ненаколінною бездіяльність відповідача щодо призначення/нарахування їй пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що з 23.06.2014 року вона отримувала пенсію за вислугою років як медичний працівник згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто отримувала пенсію за віком, але на пільгових умовах – до досягнення загального пенсійного віку, що встановлений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 29.09.2017 року вона набула таке право на пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що відповідачем неправомірно було прийнято розпорядження №147794 від 17.11.2017 року, оскільки відповідачу слід було призначити новий вид пенсії, а не здійснювати перерахунок пенсії в зв`язку з переходом з виду на інший вид пенсії.   При цьому при перерахунку був змінений коефіцієнт страхового стажу, а саме зменшений з 1,35% до 1%.
Матеріали справи  містять відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача. Однак суд апеляційної інстанції не аналізує доводи та аргументи, що зазначені в відзиві, оскільки він надійшов до суду апеляційної інстанції після ухвалення рішення у справі.
Розгляд справи здійснюється в  порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (надалі позивач), з 24.06.2014 року перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення" як працівнику закладу охорони здоров`я, коефіцієнт стажу з урахування кратності 1,35 (а.с. 60). Після призначення пенсії за вислугою років позивач продовжувала працювати.
02 жовтня 2017 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком з донарахуванням стажу (а.с. 104 зв/с.)
На підставі зазначеної заяви ГУ ПФУ в Кіровоградській області винесено розпорядження 147794 від 17.11.2017 року, яким розраховано страховий страж позивачки 30 років 5 місяців 28 днів, коефіцієнт стажу 0,30417 – 365 міс. (а.с. 103-104). 
При прийнятті даного розпорядження відповідачем обрахований весь страховий страж позивачка за коефіцієнтом 1%.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
При цьому, порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до 01.10.2017, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс = (См х Вс) / (100% х 12), де:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.
З 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким у частині 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058) друге речення абзацу 5-го викладено в редакції, згідно з якою за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Вказаним Законом розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено, зокрема пунктом 4-3, згідно з яким пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Отже, з 01.10.2017 всі пенсії, які були призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, підлягали перерахунку із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в даному випадку спірні правовідносини виникли у зв`язку із переходом позивача з одного виду пенсії (пенсія за вислугою років) на інший вид пенсії (пенсія за віком). 
Заява про призначення/перерахунок пенсії подана ОСОБА_1 до пенсійного органу 02.10.2017 року (а.с. 104 зв/с).
При цьому зміни в законодавстві України щодо величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% застосовуються з 01.10.2017 року.
Так, під час перерахунку пенсії позивача було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. 
Натомість, Позивач вважає, що має застосовуватися величина, яка була визначена раніше, під час призначення пенсії - 1,35%.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідач не допустив порушень в застосуванні величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, оскільки зміни в законодавстві України щодо величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% застосовуються з 01.10.2017 року, а  заява про призначення/перерахунок пенсії подана ОСОБА_1 до пенсійного органу 02.10.2017 року, тобто  вже після застосування змін в даних правовідносинах.
Також матеріалами справи підтверджується, що пенсію позивачці призначено з 24.06.2014 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII.
Вказані обставини дають підстави для висновку, що після переходу позивача на інший вид пенсій (за віком) на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - пенсія підлягала перерахунку з врахуванням пунктів 4-3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Разом з тим, слід звернути увагу, що згідно із положеннями абзацу 2 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Відповідно до наведених норм, розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесені відповідні зміни до законодавства.
При цьому, необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.
Вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були підстави для їх застосування.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Відповідно до частин 2-3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано  відхилив посилання позивача на постанову Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17, з огляду на те, що предметом спору в цій справі були дії пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки. Крім того, при розгляду даної справи не застосовувались норми пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки такі зміни до законодавчих актів внесені лише у жовтні 2017 року, тобто після виникнення спірних правовідносин у справі №876/5312/17.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2020 у справі № 822/3781/17, згідно яких Верховний Суд дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% пенсійний орган діяв правомірно.
Оскільки в ході судового розгляду доведено правомірність розпорядження №147794 від 17.11.2017 року, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на результати розгляду справи, характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.    241-245,    250,    315,    316,    321,    322        КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 14.12.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова