ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року	Львів	Справа № 300/2640/19 пров. № А/857/10415/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року в справі №300/2640/19 (суддя Гундяк В.Д., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ: 

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит №19 вх.№26 від 18.11.2019 та щодо не надання публічної інформації за запитом №19 вх.№26 від 18.11.2019 ОСОБА_1 ;
б) зобов`язати Оболонську сільську раду Долинського району Івано-Франківської надати публічну інформацію за запитом №19 вх.№26 від 18.11.2019 ОСОБА_1 , а саме – «копію Детального звіту голови Оболонської сільської ради ОСОБА_2 за 2019 рік»;
в) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 5  000 грн судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що відповідачем надано недостовірну інформацію щодо відсутності Детального звіту голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік, оскільки Оболонська сільська рада, як розпорядник запитуваної інформації, зобов`язана володіти і мати в наявності такий звіт. 
А тому згідно з принципом законності, на думку позивача, Оболонська сільська рада повинна усунути порушення закону та вжити заходів щодо надання публічної інформації на його запит №19.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Оболонська сільська правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, просив таку задовольнити.
Представник позивача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 18.11.2019 позивач звернувся до Оболонської сільської ради з 35 інформаційними запитами на публічну інформацію, в тому числі і запитом за №19, в якому просив надати копію детального звіту голови Оболонської сільської ради ОСОБА_2 за 2019 рік. 
У зв`язку з поданням позивачем 18.11.2019 року до Оболонської сільської ради 35 запитів про надання публічної інформації, останньою листом від 22.11.2019 за №347 позивача повідомлено, що дані запити потребують додаткового опрацювання, відповідь на них буде надана протягом 15 днів. 
В подальшому, на вищевказаний запит 10.12.2019, за підписом сільського голови  Куленича А.В., Оболонською сільською радою надано позивачу відповідь за №388 про відсутність у відповідача запитуваної інформації (а.с. 20-21).
Вважаючи дії розпорядника інформації – Оболонської сільської ради щодо  недотримання встановленого п`ятиденного строку надання інформації на запит та ненадання публічної інформації протиправними, позивач звернувся до суду з  даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач надав відповідь на запит позивача та не допустив порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на інформацію.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулюються, крім вищенаведених положень Конституції України, також Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI “Про доступ до публічної інформації” (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI доступ до публічної інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно з частинами 1- 2 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
З матеріалів справи встановлено, що отримавши 18.11.2019 від позивача 35 запитів на публічну інформацію, відповідач, з дотриманням п`ятиденного терміну, листом від 22.11.2019 за № 347, повідомив ОСОБА_1 , що дані запити потребують додаткового опрацювання, а відповідь на них буде надана протягом 15 днів.
В подальшому, 10.12.2019 відповідач в межах 15 робочих днів надав позивачу  відповідь про відсутність в Оболонській сільській раді запитуваної інформації – детального звіту голови Оболонської сільської ради ОСОБА_2 за 2019 рік.
Відтак, відповідно до приписів статті 20 Закону № 2939-VI, з врахуванням рішення про продовження строку розгляду запиту, відповідь на вищевказаний запит від 18.11.2019 позивачу надана з дотриманням терміну визначеного законодавством.
Апеляційний суд враховує, що відповідач, отримавши від позивача одночасно значну кількість запитів, які потребували опрацювання та унеможливлювали надання відповіді на них в п`ятиденний строк.
Отже продовження строку для опрацювання запитів також відповідає вимогам Закону № 2939-VI.
Тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності позивача.
Щодо зобов`язання відповідача надати публічну інформацію - належно завірену копію Детального звіту голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік, апеляційний суд зазначає наступне.
Статтею 22 Закону 2939-VI передбачено право розпорядника інформації відмовити у задоволенні запиту з підстав, передбачених у ч. 1 наведеної норми, зокрема, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що відповідач надав позивачу відповідь, в якій зазначив про відсутність у нього запитуваного Детального звіту голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік.
Таким чином, відповідач не ухилився від надання відповіді на інформаційний запита.
Позивач покликається на те, що протоколи засідань постійно діючих комісій є відкритими, оприлюднюються та надаються на відповідний інформаційний запит, що прямо передбачено статтею 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та не бути знищеною після закінчення строків зберігання. Стосовно не суб`єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Апеляційним судом встановлено, що підставою відмови у наданні інформації на запит стало те, що запитувана позивачем інформація - надання належно завіреної копії Детального звіту голови Оболонської сільської ради ОСОБА_2 за 2019 рік у відповідача відсутня, тобто не відображена та не задокументована на будь-яких носіях, й не утворена в процесі виконання Оболонською сільською радою своїх повноважень.

У справі відсутня інформація про те, що запитуваний позивачем звіт сільського голови складався.

Щодо надання детального звіту сільського голови, то відповідно до ч. 1    ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”  виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради заслуховуються звіти сільського, селищного, міського голови про діяльність виконавчих органів ради, у тому числі щорічного звіту про здійснення державної регуляторної політики виконавчими органами відповідної ради.

Згідно з ч. 11    ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”    акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до    Закону України “Про доступ до публічної інформації”. Крім того, секретар сільської ради забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до    Закону України “Про доступ до публічної інформації”    та інших законів, як це передбачено п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону.

Слід зазначити, що звітування перед територіальною громадою   відбувається на відкритій зустрічі з громадянами, є цілком логічним, щоб час і місце проведення цієї зустрічі були завчасно оголошені. Така інформація є публічною і не може бути обмеженою у доступі, виходячи з положень частини першої статті    1    та статті    5 Закону України “Про доступ до публічної інформації”.

Аналізуючи вищенаведені норми, апеляційний суд зазначає, що законодавство не передбачає детального регулювання процедури звітування сільського голови як перед радою, так і перед відповідною територіальною громадою, обмежуючись щодо останнього положенням про те, що  він не рідше одного разу на рік звітує про свою роботу перед територіальною громадою на відкритій зустрічі з громадянами.

Якщо питання деталізації процедури у випадку звітування сільським головою перед відповідною радою можна вирішити у регламенті ради, то вирішення цього питання аналогічним чином у випадку його звітування перед територіальною громадою не вбачається можливим.

Таким чином, беззаперечним є обов`язок сільського голови щодо звітування перед радою та територіальною громадою, і така інформація щодо процедури звітування, затвердження відповідною радою звіту тощо, є публічною.
Однак, враховуючи, що    Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”    не передбачено обов`язку    мати саме письмовий детальний звіт голови сільської ради, оскільки такий    міг бути поданий і в усній формі, а також відсутність його на день звернення позивача, не може бути наслідком   зобов`язання надати такий на запит особи.

В той же час, виконання сільським головою свого обов`язку щодо звітування чи бездіяльність щодо звітування не є предметом розгляду даної справи.

Аналізуючи вищевикладені норми, апеляційний суд зазначає, що покликання апелянта на те, що Оболонська сільська рада зобов`язана володіти і мати в наявності Детальний звіт голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік є хибним, тому що відсутність Детального звіту голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік на день звернення позивача не може зумовлювати обов`язок створити та надати такі протоколи на запит особи, за відсутності Детального звіту голови Оболонської сільської ради   ОСОБА_2 за 2019 рік. 

У постанові Великої Палати Верховного Суду 25 червня 2019 року по справі № 9901/925/18 викладено правову позицію, згідно з якою розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року в справі №300/2640/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 27.11.2020.