УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 120/367/20-а
адміністративне провадження № К/9901/25768/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сарафанюка Олександра Петровича на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 7 квітня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2020 року у справі №120/367/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

І. Суть справи

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 31 липня 2019 року №18 про застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 7 квітня 2020 року, яка була залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2020 року,  позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України. Ухвала суду мотивована тим, що позивач у визначений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, зокрема, не надав суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням підстав для його поновлення. 

Суди встановили, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 служби в Управлінні патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Так, наказом Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України від 31 липня 2019 року №18 про застосування до працівників Управління патрульної поліції у Вінницькій області  Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення до позивача було застосоване стягнення у вигляді зауваження. Судами встановлено, що із оскаржуваним наказом від 31 липня 2019 року №18 ОСОБА_1 ознайомлений 31 липня 2019 року. 

30 січня 2020 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, вважаючи що він подав позов у межах строків встановлених частиною другою статті 122 КАС України, оскільки на його думку у даному випадку йде мова про оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, а відтак на них розповсюджується дія загальних приписів статті 122 КАС України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини склались в наслідок проходження позивачем публічної служби, то у відповідності до частини п`ятої статті 122 КАС України до таких правовідносин слід застосовувати місячний строк звернення до суду.

У касаційній скарзі Сарафанюк Олександр Петрович просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права. Також скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року визнано неповажними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження і залишено її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), а тому, відповідно до частини другої статті 332 КАС України, суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і квитанцію про сплату судового збору.

Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно  статті 329 КАС України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.

Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 2 вересня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 5 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. 

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги   Сарафанюк Олександр Петрович вказує, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції було отримано ним наручно 14 вересня 2020 року. Однак, в підтвердження цьому жодного доказу не надає та зазначає, що розписка про отримання оскаржуваного рішення міститься в матеріалах справи.  Проте, у скаржника було достатньо часу для звернення до суду апеляційної інстанції для отримання відповідної копії розписки.

Отже, оскільки скаржник не надав жодних доказів в підтверження поважності пропуску строку звернення до суду (копію розписки про отримання оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції), Верховний Суд не визнає такі причини поважними.

Пунктом 4 частини першої  статті 333 КАС України  визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження  або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно наголосити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі №9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі №9901/95/19, від 8 квітня 2019 року у справі №9901/138/19 та від 3 червня 2019 року у справі №640/3940/19.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Крім того, ознайомившись з доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Відповідно до пункту 5 частини першої   статті  333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, а саме, не надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням відповідних підстав.

Отже, позивач не порушував перед судом першої інстанції питання про поновлення пропущеного строку для оскарження вказаного наказу і судом першої інстанції питання поновлення цих строків не вирішувалось.

За приписами частини другої і третьої 123 КАС України   якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частин першої, другої і п`ятої статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже,  КАС України  передбачає спеціальні строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби, суди дійшли вірного висновку про застосування до них спеціальних строків звернення до суду передбачені частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до  статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі - «ЄСПЛ»).

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України»).

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС України  певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 КАС України  передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Відтак, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій діяли відповідно до норм матеріального права  при дотриманні норм процесуального права.

За таких обставин, подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Сарафанюком Олександром Петровичем касаційна скарга на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 7 квітня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2020 року у справі №120/367/20-а є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норми права (частина третя статті 123 КАС України) у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої  статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтями 123, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 7 квітня 2020 року і постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2020 року у справі №120/367/20-а.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сарафанюка Олександра Петровича на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 7 квітня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2020 року у справі №120/367/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду