П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
02 листопада 2020 року                                                                              м. Київ
 
Справа № 22-11453                                              Головуючий у1-й інстанції - Шевчук А. В.
Унікальний № 756/1887/20                                                               Доповідач - Пікуль А. А.
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
                    
розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
у с т а н о в и л а:
 
У лютому 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2010 року у розмірі  53 081 грн 65 коп. (а.с.1-5).
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що  17 лютого 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 21 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 
21 травня 2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк». 
Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 12 грудня 2019 року становить 53 081 грн 65 коп. і складається з: 35 443 грн 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 954 грн 61 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 (у позові не вказано нормативний акт); 8 679 грн 99 коп. - нарахована пеня, 500 грн - фіксована частина штрафу, 2 503 грн 89 коп. - процентна складова штрафу.
 
Заочним рішенням Оболонського  районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2010 року у розмірі 35 443 грн 16 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 403 грн 53 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити у повному обсязі  (а.с.83-87).
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 35 443 грн. 16 коп. не оскаржується, а тому апеляційним судом у цій частині не переглядається. 
 
За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
При розгляді справи районним судом були встановлені наступні обставини.
17 лютого 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 21 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 12 грудня 2019 року становить 53 081 грн 65 коп., який складається із: 35 443 грн 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5 954 грн 61 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (у позові не вказано нормативний акт), 8 679 грн 99 коп. - нарахована пеня, 500 грн - фіксована частина штрафу, 2 503 грн 89 коп. - процентна складова штрафу.
Задовольняючи частково позов АТ КБ «ПриватБанк» районний суд виходив із висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), зокрема, з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, районний суд вважав можливим стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 35 443 грн 16 коп.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
          За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
 
Звертаючись до суду з даним позовом, представник АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору б/н 17 лютого 2010 року, ОСОБА_1 отримав кредит 21 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 , копію його паспорту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»,  витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та розрахунок заборгованості.
У даній анкеті-заяві ОСОБА_1  підтвердив своїм підписом, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.  Своїм підписом він підтвердив факт отримання ним інформації умов кредитування у Приватбанку, а також його місцезнаходження. Також своїм підписом ОСОБА_1 надав згоду про те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.25).
Також 17 лютого 2010 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить умови кредитування - розмір процентної ставки, щомісячних платежів, комісій та пені (а.с.26).
 
Питання щодо обставин, які підлягають доказуванню, та достатності наданих суду доказів вирішується судом в ході підготовки справи до розгляду. Районний суд в порушення вимог процесуального закону указаних питань не вирішував. 
 Тому під час апеляційного розгляду в порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, судом досліджено у якості нових доказів: 1) довідку АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.90); 2) довідку АТ КБ «ПриватБанк» про надання кредитних карт ОСОБА_1  (а.с.89); 3) виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 17 лютого 2010 року до 01 березня 2020 року (а.с.91-112).   
          Згідно з відомостями довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 ,  між Банком та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, з 17 лютого 2010 року останньому був встановлений кредитний ліміт 300, з 16 вересня 2010 року кредитний ліміт був збільшений до 330  грн, з 18 жовтня 2010 року - знову збільшений до 1 000 грн, 24 листопада 2010 року збільшений до 1 200 грн, 24 грудня 2010 року до 1 400 грн, 22 січня 2011 року до 1 600 грн, 25 лютого 2011 до 1 800 грн, 20 березня 2011 року до 2 000 грн, 25 квітня 2011 року до 2 400 грн, 27 травня 2011 року 2 800 грн, 23 червня 2011 року до 3 200 грн, 23 липня 2011 до 3 800 грн, 24 серпня 2011 року до 4 400 грн, 10 листопада 2011 року 7 400 грн, 24 квітня 2014 року до 11 400 грн, 12 травня 2017 року до 16 000 грн, 28 грудня 2017 року до 21 000 грн, 13 серпня 2018 року до 25 000 грн, 16 травня 2019 року зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн (а.с.90).
Згідно з відомостями довідки АТ КБ «ПриватБанк» про надання кредитних карток ОСОБА_1  було надано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 від 17 лютого 2010 року строком дії до грудня 2012 року; НОМЕР_2 від 24 листопада 2012 року строком дії до липня 2016 року; НОМЕР_3 від 26 жовтня 2015 року строком дії до вересня 2018 року; НОМЕР_4 від 23 серпня 2017 року строком дії до червня 2021 року; НОМЕР_5 від 09 травня 2014 року строком дії  до березня 2023 року  (а.с.89).
На підтвердження своїх вимог щодо стягнення заборгованості АТ КБ «Приват Банк» було надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1  за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2010 року станом на 12 грудня 2019 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 35 443 грн 16 коп., заборгованість по процентам, нарахованим на прострочений кредит за ст. 625, складає 5 954 грн 61 коп., заборгованість по пені 8 679 грн 99 коп. заборгованість по судовим штрафам 3 003 грн 89 коп. (а.с.13-24).
 
Розрахунок заборгованості в частині заборгованості за кредитом та пені є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям платежів. Відомості указаного розрахунку у цій частині узгоджуються з відомостями виписки по рахунку  ОСОБА_1 за період з 17 лютого 2010 року до 01 березня 2020 року (а.с.92-112). Даних на його спростування у цій частині матеріали справи не містять. 
Водночас, наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 5 954 грн. 61 коп. за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 (суд вважає, що мається на увазі ст. 625 ЦК України), свідчить про те, що нарахування за 73 дні прострочення проведене за процентною ставкою принаймні 84 відсотки річних (а.с.24). 
Водночас позивачем не зазначено,  яким пунктом укладеного між сторонами договору (Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку) передбачений такий розмір процентної ставки за порушення умов грошового зобов`язання. Наявні у розпорядженні суду надані позивачем письмові докази (а.с.27-43) також не містять цієї інформації.
За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на таке, апеляційний суд доходить висновку про недоведеність указаних вимог на заявлену суму та наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення трьох процентів річних, нарахованих на прострочену суму кредиту - 35 443 грн. 16 коп.,  за 73 дні прострочення у розмірі 212 грн. 66 коп. ((35443,16 : 100 х 3) : 365 х 73), виходячи із розміру, встановленого законом, - три проценти річних. 
 
У зв`язку з чим, визначена кредитором згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.26) сума штрафів підлягає зменшенню в частині процентної складової до 2 206 грн. 15 коп. (35443,16 + 8679,9 = 44123,06 : 100 х 5). Отже загальна сума судових штрафів складає 2 706 грн. 15 коп. (500 + 2206,15).
 
При вирішенні справи районний суд не звернув уваги на відомості письмових доказів, зокрема, анкети-заяви та довідки про умови кредитування (а.с.25-26), в ході їх оцінки та дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення пені та штрафів, а також процентів за ст. 625 ЦК України.
 Адже із наявної у матеріалах справи копії анкети-заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2010 року убачається, що відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на укладання між ним та Банком кредитного договору на Умовах та правилах надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк. Крім того, боржник підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", якою визначена відсоткова ставка, розміри щомісячних платежів,  комісії, пені та штрафів (а.с.26).
Ураховуючи наведене, при вирішенні питання існування між сторонами договірних правовідносин у сфері кредитування до даних правовідносин слід застосовувати положення ст. 634 ЦК України. 
З огляду на конкретний зміст даного договору приєднання та наявність підпису боржника на довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", якою визначена відсоткова ставка, розміри щомісячних платежів,  комісії, пені та штрафів (а.с.26), апеляційний суд доходить висновку про те, що до даних правовідносин не можуть бути застосовані висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі за позовом  ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17), оскільки у даному випадку відповідачем було власноручно підписано довідку про умови кредитування за кредиткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».
 
За правилами ч. 1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
 
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку щодо наявності правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, пені та штрафів з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цієї частини позову.
При ухваленні нового рішення про часткове задоволення частини позову відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь  АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 5 255 грн. на відшкодування судових витрат позивача по сплаті за мінімальною ставкою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги (2 102 + 3 153; а. с. 51, 82).
З огляду на таке, оскаржуване рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає зміні.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
 
Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, пені та штрафів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) за кредитним договором № б/н від 17 лютого 2010 року станом на 12 грудня 2019 року: 212 грн. 66 коп. відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 8 679 грн 99 коп. пені; 2 706 грн. 15 коп. штрафів, а всього: 11 598 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 80 коп.
 
У зв`язку з чим, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)  5 255 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять)  грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.  

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                  Д. Р. Гаращенко
 
Т. О. Невідома