Номер провадження: 33/813/863/20
Номер справи місцевого суду: 493/506/20 
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року                                                                         м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Татаровського В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 09 червня 2020 року, 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

       Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03 квітня 2020 року о 19:00 годині в м. Одесі в провулку 2-й Розумовський керував автомобілем марки TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, відмовився у присутності двох свідків. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції було невірно встановлено фактичні обставини справи, оскільки він не керував транспортним засобом, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 вважає, що суд дав невірну оцінку поясненням свідків, які наявні в матеріалах справи, оскільки останні безпосередньо судом не допитувалися.
Крім того, ОСОБА_1 зазначив про те, що суд грубо порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП розглянувши справу без його участі. При цьому про дату, час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Татаровського В.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Положеннями ст.245 КУпАП встановлено що, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.
Обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на досліджені ним докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №262641, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рапорт поліцейського Брагунцова Д. та запис відеофіксації.
Під час апеляційного розгляду захисник Татаровський В.Ю. наполягав на тому, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у поліцейський були відсутні передбачені чинним законодавством підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння. 
З метою перевірки вказаних доводів апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №262641 від 03 квітня 2020 року, ОСОБА_1 03 квітня 2020 року о 19:00 годині в м. Одесі в провулку 2-й Розумовський керував автомобілем марки TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, відмовився у присутності двох свідків. 
Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Разом з тим, ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного протоколу, а отже не погодився зі змістом фактичних обставин викладених у його фабулі.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №262641 від 03 квітня 2020 року був підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також в матеріалах справи містяться їх пояснення. 
Дослідивши зміст пояснень вказаних свідків апеляційний суд дійшов до висновку про те, що вказані свідки підписали заздалегідь підготовлені працівниками поліції пояснення, які є повністю тотожними. При цьому, у поясненнях вказаних свідків також не зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 .
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд визнає пояснення свідків неналежними та недопустимими доказами у справі.
Під час апеляційного розгляду апеляційним судом в якості свідка був допитаний поліцейський роти №1 взводу №3 БПОП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , який 03 квітня 2020 року разом з іншим поліцейським ОСОБА_5 перебували на посту КПП БПОП ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, провулок 2-й Розумовський, 3. 
Свідок пояснив, що близько 19 години 30 хвилин, через камери зовнішнього спостереження ними був помічений автомобіль марки TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 , який зупинився напроти воріт КПП. Рух автомобіля був не зовсім адекватний і це надало підстави вважати, що водій даного транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, через камери зовнішнього спостереження, було видно що із автомобіля вийшли двоє чоловіків, які, на його погляд, мали ознаки алкогольного сп`яніння.
Ініший працівник поліції – ОСОБА_5 першим вийшов до вказаного автомобілю, а свідок ОСОБА_6 вийшов з приміщення посту та підійшов до автомобілю, коли водій та пасажир знаходилися поруч та, власне, не бачив, хто з двох чоловіків керував автомобілем.
ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 вийшов з лівої передньої двері автомобілю TOYOTA COROLLA, а тому вважав його водієм.
Після цього ОСОБА_6 разом зі своїм напарником ОСОБА_5 викликали інспекторів патрульної поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . 
Під час апеляційного розгляду стороною захисту були надані суду нотаріально посвідчені письмові пояснення іншого поліцейського роти №1 взводу №3 БПОП ГУНП в Одеській області Нікітін Р.Г.
В своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначив, що візуально було видно, що і власник автомобіля ОСОБА_1 та інший чоловік, який перебував разом з ним знаходяться у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи те що, автомобіль TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали патрульним поліцейським саме на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом, що в подальшому, і стало підставою для складанням відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
Сам же ОСОБА_1 свою причетність до вчинення правопорушення заперечував, зазначаючи, що він хоч і перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував, що за кермом даного автомобіля перебував його товариш, який знаходився поруч, але його слова поліцейськими патрульної поліції були сприйняті як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності, до того ж у його товариша при собі взагалі не було ніяких документів, а тому саме відносно ОСОБА_1 і був складений протокол. Також ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці так і в лікарні, мотивуючи це тим, що він автомобілем не керував.
Свідок ОСОБА_5 у своїх поясненнях наголосив, що визначальним моментом для визначення хто ж саме із двох вищевказаних осіб був водієм, а хто пасажиром для нього послугував той факт, що коли він вийшов на вулицю із приміщення КПП, то саме ОСОБА_1 вийшов із автомобіля через передні ліві двері, де, у переважній більшості автомобілів, за їх конструкцією, знаходиться кермо і місце водія. Крім того, ОСОБА_1 заявив що саме він є власником даного автомобіля.
Проте, як зазначив ОСОБА_5 , він не врахував те, що у той час на вулиці вже було темно, вікна автомобіля були затоновані плівкою чорного кольору, яка не надає можливості візуально бачити, що знаходиться в салоні автомобіля, а тому тільки згодом, коли працівники патрульної поліції склали протокол відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_5 побачив що даний автомобіль має особливу конструкцію, а саме, що кермо в ньому знаходиться з правої сторони і відповідно місце водія у даному автомобілі знаходиться праворуч, а ліворуч - місце для пасажира. З цього випливає, що візуально спостерігаючи як ОСОБА_1 виходить із салону автомобіля через передні ліві двері він залишив місце не водія вказаного автомобіля, а пасажира. 
На підставі викладеного ОСОБА_5 зазначив, що твердження ОСОБА_1 про те, що даним транспортним засобом керував не він, а його знайомий відповідають дійсності.
Аналізуючи зміст пояснень вказаних свідків апеляційний суд дійшов висновку про те, що вони жодним чином не доводять, а навпаки спростовують той факт, що автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 .
В свою чергу, пунктом п.2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що саме водій транспортного засобу зобов`язаний за вимогою поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З метою забезпечення виконання завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного  нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні адміністративних матеріалів. 
На вказаному відеозаписі не зафіксований момент зупинки транспортного засобу TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 , а зафіксовані лише обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
При цьому, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я, останній також неодноразово наголошував, що він не є водієм транспортного засобу.
Таким чином відеозапис обставин складання протоколу не спростовує версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. 
Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому на вимогу працівників поліції він мав проходити огляд на стан сп`яніння.
В свою чергу надані під час апеляційного розгляду письмові нотаріально посвідчені пояснення свідка ОСОБА_5 взагалі спростовують той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA COROLLA.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  не відповідає фактичним обставинам справи, а суддя формально підійшов до розгляду справи та допустив неповноту судового розгляду.
Враховуючи вимогу ч.4 ст.294 КУпАП щодо скороченого строку розгляду апеляційного перегляду, апеляційний суд вважає, що вичерпав всі можливості для отримання інших доказів по цій справі.
При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП.
Керуючись, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Балтського районного суду Одеської області від 09 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік – скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.О. Толкаченко