ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 жовтня 2020 року           справа №360/1555/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Алексєєва Олексія Ігоровича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року (повне судове рішення складено 11 вересня 2020 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/1555/20 (суддя в І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                             УСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року адвокат Алексєєв О.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Луганській області (далі - УДМС України в Луганській області), в якій просив:
1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17 березня 2020 року № 44011300003013 щодо відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачу;
2) зобов`язати відповідача видати позивачу посвідку на тимчасове проживання;
3) стягнути з відповідача на користь позивача, моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн;
4) стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
У позовній заяві представник позивача, зокрема зазначив, що позивачем понесені такі судові витрати: по сплаті судового збору - 840,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу - орієнтовно 10000,00 грн, які, керуючись положеннями статей 132, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має стягнути з відповідача на користь позивача за результатами розгляду справи. Представник позивача зазначив, що всі необхідні документи для стягнення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до моменту ухвалення судового рішення (арк. спр. 8-9).
Ухвалою від 21 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 52-53).
Після отримання ухвали про відкриття провадження у справі представник позивача був обізнаний, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 105).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби в Луганській області від 17 березня 2020 року № 44011300003013 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Єгипту ОСОБА_1 .
Зобов`язано УДМС в Луганській області прийняти рішення про обмін посвідки на тимчасове проживання позивачеві.
У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, зобов`язання Управління Державної міграційної служби в Луганській області видати посвідку на тимчасове місце проживання відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2312,20 грн (арк. спр. 115-120).
Як слідує з мотивувальної частини рішення суду, у задоволенні вимоги позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн відмовлено через ненадання до матеріалів справи жодних доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу та неповідомлення суду про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Представником позивача 06 липня 2020 року подано клопотання про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, в якому представник позивача просив:
1) поновити строк звернення до суду із заявою та приєднати докази витрат на оплату правової допомоги адвоката до матеріалів справи;
2) ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Управління Державної міграційної служби в Луганській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (арк. спр. 125-126).
Ухвалою від 08 липня 2020 року клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі залишено без розгляду (арк. спр. 141-143).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу представника позивача Алексєєва Олексія Ігоровича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1555/20 задоволено; ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1555/20 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; повернуто позивачу судовий збір у розмірі 2102,00 грн, сплачений до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням від 28.07.2020 № 49707, через відповідний орган Державної казначейської служби України (арк. спр. 185, 186-188).
Як слідує з мотивувальної частини постанови суду, при винесенні спірної ухвали судом першої інстанції не враховано встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 карантин у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) у період з 22 травня 2020 року по 31 липня 2020 року, а тому помилково залишено без розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича (арк. спр. 216-217).
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в резолютивній частині рішення від 19.06.2020 Луганський окружний адміністративний суд не вирішив питання стосовно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки справа розглядалась без виклику сторін, відповідні докази із клопотанням про ухвалення додаткового рішення були подані як тільки було отримано судове рішення у справі. Постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року є обов`язковою для суду першої інстанції.
Крім того, просив постановити окрему ухвалу відносно судді Луганського окружного адміністративного суду Пляшкової К.О.
Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.
Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами першою, третьою та п`ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею витрат, суд за заявою такої особи, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у резолютивній частині рішення зазначаються: розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частиною четвертою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
З системного аналізу вищевикладених положень вбачається, що умовою ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат є невирішення цього питання під час ухвалення рішення суду.
Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вказав, що з рішення суду від 19 червня 2020 року слідує, що питання про судові витрати вже судом вирішено на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
Кодексом адміністративного судочинства України суду не надано повноважень повторно вирішувати питання щодо розподілу судових витрат кожного разу після надання до матеріалів справи додаткових доказів.
Зважаючи, що питання про судові витрати вже вирішено судом, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового рішення.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
По-перше, слід зауважити, що в резолютивній частині рішення від 19.06.2020 Луганський окружний адміністративний суд дійсно не вирішив питання стосовно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу (арк. спр. 115-120), тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення в цій частині. 
По-друге, слушними є доводи представника позивача про те, що оскільки справа розглядалась без виклику сторін, відповідні докази із клопотанням про ухвалення додаткового рішення були подані як тільки було отримано судове рішення у справі. 
При цьому посилання місцевого суду на отримання представником позивача ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Цією ухвалою вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 52-53). При цьому не зазначено дату розгляду справи. 
По-третє, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1555/20, якою клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі залишено без розгляду, - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Як слідує з мотивувальної частини постанови суду, при винесенні спірної ухвали судом першої інстанції не враховано встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 карантин у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) у період з 22 травня 2020 року по 31 липня 2020 року, а тому помилково залишено без розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі.
Зазначене судове рішення є обов`язковим для суду першої інстанції.
Отже, суду першої інстанції слід ухвалити додаткове рішення щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Щодо постановлення апеляційним судом окремої ухвали відносно судді Луганського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , колегія суддів зауважує, що це є правом, а не обов`язком апеляційного суду, і не вбачає підстав для постановлення такої ухвали, тому апеляційна скарга задовольняється частково.
Під час апеляційного провадження сторони не понесли судових витрат.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Алексєєва Олексія Ігоровича – задовольнити частково.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року – скасувати, а справу № 360/1555/20 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повне судове рішення - 20 жовтня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                І.В. Сіваченко

Судді:                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                               Т.Г. Гаврищук