УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 522/15462/20
провадження № 51-4691впс20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
захисника                            ОСОБА_5 
розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 з одного суду до іншого, 
встановив:
До Верховного Суду у порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі – КК) з Приморського районного суду міста Одеси до Печерського районного суду міста Києва.
На обґрунтування своїх вимог захисник стверджує, що моментом закінчення інкримінованого ОСОБА_6 злочину є момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Мастер-КАР Сервіс». При цьому місце реєстрації вищезазначеного товариства та відділення АТ «ПроКредит Банк», на який здійснено перерахування коштів, знаходиться у Печерському районі міста Києва.
Крім того, місце фактичного проживання ОСОБА_6 та частини свідків територіально розташоване у Печерському районі міста Києва. А тому територіальну підсудність має бути визначено за Печерським районним судом міста Києва.
Перевіривши наведені у клопотанні доводи та заслухавши думку захисника, колегія суддів вважає, що його  слід залишити без задоволення з наступних міркувань.
За загальним правилом кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 32 КПК у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Колегією суддів встановлено, що до Приморського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за фактом привласнення ним чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та складання, видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 191 та частиною 1 статті 366 КК.
Зі змісту обвинувального акту було встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось та закінчено слідчим СУ ГУНП у Одеській області, при цьому конкретного місця вчинення злочину у ньому не визначено.
Відповідно до вимог КПК якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування
А тому колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт направлено до суду із дотриманням територіальної підсудності.
Крім того, не заслуговують на увагу посилання адвоката щодо необхідності передачі кримінального провадження до Печерського районного суду міста Києва, з підстав, визначених абзацом 6 частини 1 статті 34 КПК. 
Відповідно до вищезазначеної процесуальної норми, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).   
З обвинувального акту у кримінальному провадженні слідує, що більшість свідків, а саме 16 осіб, проживають на території Одеської області, де розташований і потерпілий у кримінальному провадженні, яким є виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна» філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». 
Проживання свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 у місті Києві, враховуючи, що більшість свідків проживають на території Одеської області, у тому числі у місті Одеса, не є тією винятковою обставиною у розумінні абзацу 6 частини 1 статті 34 КПКдля передачі кримінального провадження до іншого суду. 
Враховуючи викладене, підстав, передбачених частиною 1 статті 34 КПК, для передачі кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 191, частиною 1 статті 366 КК, з одного суду до іншого залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді: 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3