Постанова                                          
Іменем України
 
18 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 742/287/17
провадження № 61-17601св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),
Яремка В. В., 
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»,
відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Шитченко Н. В., Бобрової І. О., Висоцької Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (далі - ТОВ «АТБ-маркет», товариства) звернулося до суду з позовом до 
ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірних відомостей.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначало, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_6/), власником якого є ОСОБА_1 , була опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_7), в якій, крім іншого, стосовно товариства поширена така інформація: 
-  ІНФОРМАЦІЯ_7»; 
-  ІНФОРМАЦІЯ_8;
-  ІНФОРМАЦІЯ_9; 
-  ІНФОРМАЦІЯ_10; 
-  ІНФОРМАЦІЯ_11»; 
-  ІНФОРМАЦІЯ_12; 
-  ІНФОРМАЦІЯ_13.  
 
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року позов ТОВ «АТБ-маркет» в частині зобов`язання відповідачів спростовувати недостовірну інформацію поширену в мережі Інтернет на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України.  
 
Посилаючись на те, що поширена на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» інформація є недостовірною та негативно впливає на ділову репутацію позивача, оскільки створює у читатів хибні враження про безпосередню причетність ТОВ «АТБ-маркет» до фінансування тероризму та, що ТОВ «АТБ-маркет»продовжує ведення господарської діяльності на окупованих територіях, фінансуючи тим самим тероризм, позивач просив: визнати недостовірною та такою, що негативно впливає на ділову репутацію товариства інформацію, поширену відносно ТОВ «АТБ-маркет» на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме:
1) «ІНФОРМАЦІЯ_14»;
2) «ІНФОРМАЦІЯ_15»;
3) «ІНФОРМАЦІЯ_16 »;
4) «ІНФОРМАЦІЯ_17»;
5) «ІНФОРМАЦІЯ_18»;
6) «ІНФОРМАЦІЯ_19»;
7) «ІНФОРМАЦІЯ_20»;
8) «ІНФОРМАЦІЯ_21».
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанцій
 
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 
від 30 травня 2017 року позов ТОВ «АТБ-маркет» задоволено.
 
Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ТОВ «АТБ-маркет» інформацію, викладену на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме (цитати):
1) «ІНФОРМАЦІЯ_22»;
2) «ІНФОРМАЦІЯ_23»;
3) «ІНФОРМАЦІЯ_24 »;
4) «ІНФОРМАЦІЯ_25»;
5) «ІНФОРМАЦІЯ_26»;
6) « ІНФОРМАЦІЯ_27»;
7) «ІНФОРМАЦІЯ_27»;
8) «ІНФОРМАЦІЯ_28».
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зазначена у статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформація щодо безпосередньої причетності ТОВ «АТБ-маркет» до фінансування тероризму, розміщена навеб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» є недостовірною і такою, що негативно впливає на ділову репутацію позивача, зазначена інформація не є оціночним судженням а фактичним твердженням. Зважаючи на те, що на момент здійснення публікації зазначеної статті, власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_29 були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанцій дійшов висновку, що вони є належними відповідачами за заявленими вимогами, а тому на них має бути покладений обов`язок спростувати недостовірну інформацію. 
  
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_13 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 
від 30 травня 2017 року залишено без задоволення 
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «АТБ-маркет». Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що задовольняючи вимоги про визнання поширеної відповідачем інформації недостовірною, суд першої інстанції неправильно визначив характер інформації та дійшов помилкового висновку, що вона містить фактичні твердження, а не оціночні судження. Суд належним чином не перевірив, чи є інформація, яку позивач просив визнати недостовірною; чи є вона висновками самого журналіста, чи була поширена з іншого джерела - засобу масової інформації «Українська правда», як про це зазначено у статті; не з`ясував чи була зазначена інформація в заснована на інтерв`ю або відтворенні висловлювань інших осіб, про яких ідеться у статті, чи була відредагована.
 
Аналізуючи характер висловлювань, викладених у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» та використання у ній мовних засобів, апеляційний суд дійшов висновку, що її автор скоріше викладав бачення ситуації очима певних людей. Журналістська свобода та громадська діяльність допускає можливість перебільшення або навіть провокацій. З огляду на характер висловлювання наведена у статті інформація не містить фактичних даних, а є оціночними судженнями. Зважаючи на те, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції, як такого, що грунтується на неправильно встановлених обставинах справи та внаслідок неправильного застосуванням норм матеріального і процесуального права, з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «АТБ-маркет».
 
З огляду на висновки про недоведеність позивачем порушень його прав, пов`язаних з публікацією на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», апеляційний суд вказав на відсутність підстав для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо правильності встановлення судом першої інстанції власника веб-сайту, та достовірності викладених у довідці Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес» Департаменту «Центр компетенції» від 30 березня 2017 року № 53/2017-ДР-ЦР, відомостей щодо обставин реєстрації доменного імені, даних про володільця інформації щодо доменного імені, оцінки повноважень Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 року № 447-р «Про адміністрування домену «.UA».
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи
 
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «АТБ-маркет», у якій позивач просив скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року та залишити в силі заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи, зокрема щодо встановлення джерела походження інформації, яку позивач просив визнати недостовірною. Вказував на те, що інформація, раніше поширена на сайті Служби безпеки України та в «Українській правді», не конкретизувала про яку саме мережу йде мова у їх статтях та кого саме з топ-менеджерів затримвано, що свідчить про те, що інформація поширена відповідачами на сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» не була аналогічною за змістом тій, що була поширена на веб-сайті СБУ та «Українська правда».
 
Суд не урахував, що поширена на сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» інформація щодо безпосередньої причетності ТОВ «АТБ-маркет» до фінансування тероризму є недостовірною, зводиться до звинувачень товариства у вчиненні дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, тобто порушують принцип презумпції невинуватості закріплений у статті 62 Конституції України. 
 
При вирішенні спору, апеляційний суд не звернув увагу та не застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 910/17819/17, відповідно до якого, у випадку, коли позивач посилається у позовній заяві на відсутність подій, які наведене у статті, обов`язок доказування достовірності поширеної інформації покладається на особу, яка цю інформацію поширила, а також не надав оцінки довідці Консорціумом «Український центр підтримки номерів та адрес» Департаменту «Центр компетенції» від 30 березня 2017 року № 53/2017-ДР-ЦР, як доказу, що підтверджує, що саме ОСОБА_2 є належним відповідачем до заявлених вимог, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_30 і реєстрантом доменного імені. 
 
У цьому контексті суд не звернув увагу на положення статті першої Закону України «Про авторське і суміжні права» відповідно до якої власником веб-сайту є особа яка є володільцем  облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1  на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_31/), була опублікована стаття « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) наступного змісту: 
 
«ІНФОРМАЦІЯ_32».
 
ІНФОРМАЦІЯ_33».
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «АТБ-маркет» підлягає задоволенню частково з таких підстав.
 
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
 
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. 
 
Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.
 
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
 
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
 
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
 
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «АТБ-Маркет», та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у їх задоволенні, апеляційний суд з огляду на характер висловлювань наведених у статті, дійшов висновку, що оскаржувана інформація викладена у статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщена на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5», за своїм змістом не містить фактичних даних, є оціночними судженнями, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «АТБ-маркет».
 
Зважаючи на недоведеність позивачем порушення його немайнових прав, пов`язаних з публікацією на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», апеляційний суд вказав, на відсутність підстав для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо правильності встановлення судом першої інстанції власника веб-сайту, оскільки зазначене не має істотного значення для вирішення зазначеного спору. 
 
Зазначеного висновку, апеляційний суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм процесуального права. 
 
Системний аналіз норм процесуального законодавства, чинного на дату звернення ТОВ «АТБ-маркет» з позовом до суду, свідчить про те, що суд розглядає цивільні справи не інакшеяк за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України 2004 року). 
 
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України 2004 року). 
 
Відповідач - це особа яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з пред`явленою до нього позовною вимогою. 
 
Встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). 
 
Таким чином, вирішення питання чи є визначений позивачем у позовні заяві відповідач належним, тобто встановлення наявності у нього обов`язку відповідати за даним позовом, є першочерговим завданням суду. Установлення того, що відповідач є неналежним - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд, у межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , у першу чергу, мав визначитися з тим чи є обгрунтованими посилання заявника на відсутність у нього обов`язку відповідати за позовом, а вже потім вирішувати питання чи є поширена стосовно позивача інформація недостовірною, та чи порушено її поширенням ділову репутацію позивача, а тому висновки апеляційний суд про необгрунтованість заявленого ТОВ «АТБ-маркет» позову без з`ясування хто є власником веб-сайту Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_6/), тобто належним відповідачем у справі, та, відповідно, без оцінки наданих сторонами доказів на підтвердження зазначених обставин, є передчасними.
 
За змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.
 
За своїм характером судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов'язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.
 
Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. 
 
Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.
 
Вказуючи на те, що суд першої інстанції належно не перевіривчи є оскаржувана інформація, викладена у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» недостовірною, тобто містить фактичні твердження про конкретні обставини, чи є оціночними судженнями; чи  була поширена з іншого джерела засобу масової інформації - «Української правди», як про це зазначено у статті чи є результатом  суб`єктивної оцінки автора; чи була вона заснована на інтерв`ю або відтворенні висловлювань інших осіб, чи була відредагована, суд апеляційної інстанції не надав ствердної відповіді на зазначені питання, не надав оцінки оскаржуваним у статті висловлюванням на предмет віднесення їх до оціночних суджень чи фактичних тверджень. 
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з підпунктом першим частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ураховує тривалість розгляду зазначеної справи у суді, разом з тим, оскільки до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин справи, надання оцінки та переоцінки доказів, зазначене унеможливлює ухвалення остаточного судового рішення.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З огляду на висновок касаційного суду щодо результатів вирішення касаційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» задовольнити частково.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            О. В. Ступак
Судді:                                                                                     І. Ю. Гулейков
С. О. Погрібний
Г. І. Усик
В. В. Яремко