П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2440/20	
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.
          Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                            суддів - Джабурії О.В.,
                                                                          Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Генічеської міської ради Генічеського району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду  з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправною відповідь Виконкому Генічеської міської ради від 14.08.2020 № 02-02-21-07/1129 щодо не надання публічної інформації за запитом від 06.04.2020;
- зобов`язати Виконком Генічеської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію на запит про отримання публічної інформації від 06.04.2020.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 відкрито спрощене провадження у даній справі.
Відповідач подав 28.09.2020 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому зазначав, що не погоджується з позовною заявою та на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 (справа №520/5623/2020) вже втретє розглянув запит позивача, зареєстрував його 09.04.2020 за №8 і надав відповідь, що Генічеською міською радою не проведено інвентаризацію земель міста Генічеськ, а в міськвиконкомі відсутня інформація про наявність вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову та не внесених до містобудівного та державного земельного кадастрів.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 провадження у справі закрито з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що спір по даній справі стосується не надання відповіді на запит позивача від 06.04.2020, а саме ненадання достовірної інформації, зокрема, як це випливає із закону.
Відповідно до п.1 ч.1     ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку  письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Закриваючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом адміністративного позову є неправомірність дій органу місцевого самоврядування щодо не надання публічної інформації за запитом від 06.04.2020. При цьому, протиправність щодо не надання повної інформації, що запитувалася позивачкою згідно запиту на отримання публічної інформації була досліджена і доведена в іншій адміністративній справі (рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №540/1753/20, яке набрало законної сили). Наявність у  КАС України  спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача, шляхом подання нового позову.  Правовідносини у цій справі не є спірними, а наступним є порядок виконання судового рішення та оцінка дій суб`єкта владних повноважень, вчинених у зв`язку із покладенням на нього судом певного обов`язку. Обставини, які зумовили звернення із цим позовом до суду, можуть бути предметом судового контролю, який за суттю і призначенням відрізняється від позовного провадження.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте зазначає, що закриття провадження слід здійснити на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, а не п.7 зазначеної статті, на який помилково послався суд першої інстанції.
На думку судової колегії, закриття провадження у справі можна розцінювати як форму закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті та винесення рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду    від 21 лютого 2018 року по справі №826/8402/16, від 24 квітня 2019 року по справі №539/1699/17.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі  щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.
Зі змісту даної норми випливає, що провадження у справі на підставі даного пункту частини першої статті 238 КАС України може бути закритим за наявності таких обов`язкових умов: предметом спору є оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень; такі акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.
Оцінивши матеріали справи, судова колегія не вбачає підстав для застосування п.7 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до п. 4. ч.1  ст.238 КАС України    суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду    про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору постановою суду або ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.
Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Матеріали справи підтверджують наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2020 по справі №520/5623/2020, яке набрало законної сили 03.08.2020, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Генічеської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 06.04.2020. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Генічеської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 06.04.2020. Зобов`язано виконавчий комітет Генічеської міської ради надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 06.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м.Генічеськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 42-45).
Донецький окружний адміністративний суд сформував висновки, що відповідно до наявної в матеріалах справи №520/5623/2020 відповіді відповідача від 14.04.2020 останнім здійснено розгляд запиту ОСОБА_1 від 06.04.2020, а тому суд вважав, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Виконавчого комітету Генічеської міської ради надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 06.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Генічеськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Саме на виконання рішення від 03.07.2020 по справі №520/5623/2020 Виконкомом Генічеської міської ради надано оскаржувану в рамках розгляду даної справи №540/2440/20 відповідь від 14.08.20 №02-02-21-07/1129 (а.с. 7).
За таких умов вбачається незгода позивача із способом добровільного виконання Виконкомом Генічеської міської ради рішення суду по справі №520/5623/2020.
При цьому апелянт зазначає, що спір по даній справі №540/2440/20 стосується не просто надання відповіді на запит від 06.04.2020, а саме ненадання достовірної інформації по суті запиту від 06.04.2020, проте вказане не спростовує вірність висновків суду першої інстанції про закриття провадження у справі №540/2440/20, оскільки вбачається тотожність із спором, вирішеним рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі №540/1753/20, яке набрало законної сили 29.08.2020.
Даним рішенням позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Генічеської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 згідно із запитом від 06.04.2020 запитуваної інформації про наявність на території м. Генічеськ вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зобов`язано виконавчий комітет Генічеської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалася згідно запиту на отримання публічної інформації від 06.04.2020 року (а.с. 17-19).
При цьому Херсонським окружним адміністративним судом по справі №540/1753/20 сформовано висновки, що з аналізу приписів статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності і статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" вбачається, що вказані органи (в т.ч. виконавчий комітет ради) згідно з їх компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що предметом позовів по даній справі №540/2440/20 та справі №540/1753/20 є правовідносини пов`язані з неправомірністю дій органу місцевого самоврядування щодо не надання публічної інформації за запитом позивача від 06.04.2020.
Важливим є звернути увагу, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою тотожність предмета позову зберігається.
При цьому тотожними також є сторони по справі та підстави звернення ОСОБА_1 до суду.
Протиправна бездіяльність Виконкому Генічеської міської ради щодо ненадання запитуваної інформації, як підстава звернення з позовом по справі №540/1753/20, а також протиправна відповідь Виконкому Генічеської міської ради від 14.08.2020, як підстава звернення з позовом по справі №540/2440/20, по своїй суті є однією і тією ж підставою пов`язаною із ненаданням відповідачем повної інформації на запит позивача від 06.04.2020.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право позивача щодо отримання повної інформації, що запитувалася згідно запиту на отримання публічної інформації від 06.04.2020 захищено рішенням суду по справі №540/1753/20, яке набрало законної сили, а отже його реалізація має бути забезпечена шляхом виконання вказаного рішення.
Відповідно до     ст.129-1 Конституції України     судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за     КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення за результатами розгляду якого можливе накладення штрафу (ст. 382 КАС України).
Крім того, в порядку ст. 383 КАС України можливе звернення з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми     КАС України     мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначав, що наявність у     КАС України     спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому     КАС     (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Судова колегія зазначає, що спір у даній справі №540/2440/20 є тотожним спору по справі №540/1753/20, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але фактично на стадії виконання судового рішення.
За таких умов належними є дії ОСОБА_1 спрямовані на забезпечення виконання рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі №540/1753/20, яке набрало законної сили 29.08.2020, а не звернення з новою позовною заявою, в рамках якої заявлені вимоги, які по суті є аналогічними тим, що були предметом розгляду адміністративної справи № 540/1753/20.
З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов вірних висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі, проте помилково послався на п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України, що з урахуванням положень ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для зміни мотивувальної частини оскаржуваної ухвали Херсонського окружного адміністративного суду. 
Керуючись ст.ст.308,311,312,317,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія, 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -   залишити без задоволення.
Мотивувальну частину ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року змінити з підстав закриття провадження у справі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька
Суддя:                                                                       О.В.Джабурія
Суддя:                                                                                           К.В.Кравченко