КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  757/34812/20-ц                                                                      Головуючий у І-й інстанції - Литвинова І.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/13548/2020                              Доповідач Заришняк Г.М

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада  2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  адвоката Бондара Іллі Леонідовича, діючого в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,  на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року в справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог: Голова Правління Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Петр Крумханзл про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання розірвати трудовий договір та звільнити з посади,-
                                                  В С Т А Н О В И В : 
Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі  АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа без самостійних вимог: Голова Правління Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Петр Крумханзл про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання розірвати трудовий договір та звільнити з посади.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року у відкритті провадженні було відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Бондар І.Л., діючий в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить  ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.
У поданому відзиві на апеляційну  скаргу представник  АТ КБ «ПриватБанк» вказує на законність постановленої судом ухвали, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
В судовому  засіданні суду  апеляційної інстанції  представники АТ КБ «ПриватБанк»  та третьої особи проти апеляційної скарги заперечували,  посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.
Представник Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи слідує, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «ПриватБанк», посилалася на протиправні дії відповідача в особі Наглядової Ради, які полягають у невиконанні вимоги Первинної профспілкової організації співробітників Банку від 19 серпня 2019 року про розірвання трудового договору  з Головою Правління АТ КБ «ПриватБанк» Петром Крумханзл за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та трудового законодавства. Позивач просить також зобов`язати відповідача в особі його Наглядової Ради розірвати трудовий договір з ОСОБА_1 та звільнити його із займаної посади.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк», районний суд виходив з того, що можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена наглядової ради міститься у нормах Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про банки та банківську діяльність» і у положеннях Статуту, і, відповідно, не є предметом регулювання трудового права. Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів наглядової ради стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Заявник Первинна профспілкова організація хоч і обґрунтовує свій позов нормами трудового права, правильним є віднесення даного спору до категорії господарського, оскільки визначальними за наведених у ньому обставин є корпоративні правовідносини.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком  суду, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України, ГПК України, КПК України або КУпАП - віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб`єктним складом.
Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, до компетенції господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.
Отже, виходячи з положень наведеної норми, господарському суду підвідомчі корпоративні спори: між учасником (засновником, акціонером) товариства; між учасником (засновником, акціонером) та господарським товариством, які   пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.
 Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Отже, з аналізу вказаної статті убачається, що  корпоративні права характеризуються ознаками, згідно з якими особа має:  частку в статутному капіталі господарської організації;  права на участь в управлінні господарською організацією; право на тримання певної частини прибутку (дивідендів) ГО.
Разом з тим, у даному випадку, спір між сторонами не є корпоративним і не належить до компетенції  господарських судів.
З матеріалів справи слідує, що  позивач - Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «ПриватБанк»,  не є учасником, засновником, акціонером АТ КБ «ПриватБанк». Позов заявлений щодо невиконання власником або уповноваженим органом власника вимоги виборного органу первинної профспілкової організації про розірвання трудового договору з керівником підприємства відповідно до положень ст. 45 КЗпП України. 
На підставі ч. 1 ст. 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Відповідно до статті 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди.
Згідно  п. 9 ч. 1 ст. 247 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", законодавство про працю, ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.
 У відповідності з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.10.2019 р. по справі № 916/2721/18 (провадження № 12-64гс19) правове становище професійних спілок та їх повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Таким чином, законодавство містить норми, що створюють правове підґрунтя для прийняття Профспілкою рішення про звернення з вимогою про звільнення керівника підприємства, установи або організації. Виходячи з  тлумачення  ст.ст.45, 247 КЗпП України таке рішення може бути прийняте Профспілкою виключно за умови вчинення керівником підприємства порушень законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону про профспілки.  
Отже,  правовідносини сторін у даній справі не можуть вважатися корпоративними, оскільки знаходяться у сфері регулювання КЗпП України, в зв`язку з чим  колегія суддів приходить до  висновку про належність  даного спору до цивільної юрисдикції.
Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
П О С Т А Н О В  И В :
Апеляційну скаргу адвоката Бондара Іллі Леонідовича, діючого в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж   суду першої інстанції.
 Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти  днів.
 
Повний текст постанови виготовлений  23 листопада 2020року.
 Головуючий 
  Судді: