ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5804/20 Справа № 204/5314/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., 
 
за участю секретаря судового засідання – Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,- 
                                В С Т А Н О В И Л А:
20 липня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Уточнивши коло відповідачів, зазначивши у якості співвідповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивачі прохали суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 452380,73 грн. матеріальної та моральної шкоди, яка складається з 367875,21 грн. матеріальної шкоди (263757,77 грн. - ринкова вартість фізично знищеного автомобіля до ДТП, 13480,44 грн. витрат на лікувальні препарати, 85257 грн. заробітку (доходу), неотриманого позивачем, внаслідок ушкодження здоров`я, 1000 грн. за послуги евакуатора, 4380 грн. послуг автомобільної стоянки для автомобіля, 3400 грн. витрат на оплату послуг експерта, 1350,72 грн. витрат на проведення авто технічного дослідження) та 60000 грн. моральної шкоди, окрім того, відшкодувати 4754,80 грн. судових витрат зі сплати судового бору та 15000 грн. витрат на правову допомогу. Також, позивачі просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 68220,29 грн. матеріальної та моральної шкоди, яка складається з матеріальної шкоду у розмірі 6810,69 грн. – витрат на лікувальні препарати та 60000 грн. відшкодування моральної шкоди та 1409,60 грн. судових витрат. Окрім того, позивачі просили стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 100000 грн. матеріальної шкоди, в межах страхового ліміту за полісом та 1000 грн. судових витрат (том 1 а.с.1-7,205-207, том 2 а.с.40-41).
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП – задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 100000 грн. в рахунок страхового відшкодування, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1000 грн. та 2500 грн. витрати на правову допомогу, а всього суму у розмірі 103500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 137411 грн. 74 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на проведення експертиз у розмірі 4750 грн. 72 коп., витрати на транспортування автомобіля з місця ДТП у розмірі 1000 грн., судовий збір у розмірі 2136 грн. 42 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а всього а всього 155298 грн. 88 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 704 грн. 50 коп., а всього – 5704 грн. 50 коп. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено (том 2 а.с.111-122).
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 137411 грн. 74 коп., моральної шкоди у розмірі 5000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.; стягнення з неї на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 5000 грн. Ухвалити нове рішення в частині: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 43203 грн. 74 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. відмовити повністю; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.
Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а апеляційну скаргу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити повністю.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2017 року, близько 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпро на перехресті вулиць Кедріна і П. Чубинського рухаючись по другорядній не надала переваги в русі автомобілю HONDA під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2018 року у справі 206/2788/18, встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю та підтверджується протоколом огляду місця дорожно-транспортної пригоди та схемою місця ДТП, а також наявними механічними пошкодженнями транспортних засобів, які відбулися в наслдіок дій ОСОБА_1 , а саме порушення останньою п.16.11 ПДР України, що виразилось в ненадані переваги в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Частина 6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Внаслідок вказаної ДТП, потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдано тілесних ушкоджень. На підставі вказаних обставин ОСОБА_2 звернувся з заявою до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку з чим було відкрите кримінальне провадження № 12017040030003944 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Однак після проведення судово-медичної експертизи в рамках цього кримінального провадження виявилось, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були спричинені легкі тілесні ушкодження.
Враховуючи, що кримінальна відповідальність настає при наявності у постраждалих тілесних ушкоджень принаймні середнього ступеня тяжкості, то зазначене кримінальне провадження закрите в порядку ч. 1 п.2 ст. 284 КПК України постановою старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Маслак І.П. від 12.04.2018 року.
Згідно висновку спеціаліста, судово-медичного експерта № 1002 від 10.04.2018 року, щодо обстеження позивача-1, ОСОБА_2 , за своїм характером, виявлені у нього тілесні ушкодження, відносяться до категорії легких, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше ніж 3 тижні (21 день) (том 1 а.с.52-57).
Згідно висновку спеціаліста, судово-медичного експерта №609 від 27.02.2018 року, щодо обстеження позивача-2, ОСОБА_3 , за своїм характером, виявлені у неї тілесні ушкодження, відносяться до категорії легких, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше ніж 3 тижні (21 день) (том 1 а.с.49-51).
Як вбачається з висновку експертизи № 03/18а від 02.02.2018 року, проведеної за постановою слідчого від ОСОБА_4 від 10.01.2018 року, в межах кримінального провадження №12017040030003944 за ч. 1 ст. 286 КК України, вартість відновлювального ремонту ТЗ Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), розрахована експертом, складає 378945,89 грн., в свою чергу, ринкова вартість ТЗ на момент ДТП становила 263757,77 грн., тобто експертом встановлено, що ремонт ТЗ є економічно не доцільним (ТЗ є фізично знищеним) та визначено розмір матеріальних збитків завданих позивачу в розмірі 263757 грн. 77 коп. (том 1 а.с.23-38).
Транспортний засіб, яким керувала під час ДТП ОСОБА_1 застрахований в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) № АК5683112, встановлений ліміт відповідальності в розмірі 100000 грн. завданої майну третіх осіб та 200000 грн. завданою життю та здоров`ю, франшиза -0,00 грн. (том 1 а.с.147).
Згідно висновку авто товарознавчого дослідження № 04/18а від 02.02.2018 року, здійсненого судовим експертом Пилипенко А.С., за заявою ОСОБА_2 , ринкова вартість ТЗ Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), після ДТП становить 94208 грн. (том 1 а.с.42-48).
Судом також встановлено, що позивачем ОСОБА_2 понесені витрати з транспортування автомобіля евакуатором з місця ДТП у розмірі 1000 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №141/3 від 02.10.2017 року складеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 114). А тому дана сума підлягає відшкодуванню відповідачкою ОСОБА_1 на користь позивача.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачам повинна бути відшкодована шкода, яка визначена відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, а саме згідно висновку експерта у розмірі 263757 грн. 77 коп. Суд визначив обсяг матеріальної шкоди та завданих збитків позивачу ОСОБА_2 наступним чином: 263757 грн. 77 коп. (розмір матеріальної шкоди, визначений відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи), 1000 грн. витрати на транспортування авто з місця ДТП, 4750 грн. 72 коп. вартість експертиз та автотоварознавчого дослідження та – 26346 грн. 03 коп. (частина відшкодованих збитків відповідачкою ОСОБА_1 в добровільному порядку (а.с.148-153)), а всього розмір шкоди який підлягає відшкодуванню складає 243162 грн. 46 коп. Оскільки судом встановлено, що з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 , підлягає стягненню сума у межах ліміту страхового полісу № АК 5683112 у розмірі 100000 грн., то з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню решта суми шкоди у розмірі 143162 грн. 46 коп. Стягуючи моральну шкоду, суд першої інстанції з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивачів внаслідок пошкодження належного їм майна, ступеню вини відповідача ОСОБА_1 , та із застосуванням принципів розумності і справедливості дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди по 5000 грн. на користь кожного позивача.
Проте погодитися з висновком суду в частині матеріальної шкоди, колегія суддів не може.
Згідно з п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі ст. 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки та відповідають за завдану шкоду.
Як вбачається з висновку експертизи № 03/18а від 02.02.2018 року, проведеної за постановою слідчого від ОСОБА_4 від 10.01.2018 року, в межах кримінального провадження №12017040030003944 за ч. 1 ст. 286 КК України, вартість відновлювального ремонту ТЗ Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), розрахована експертом, складає 378945,89 грн., в свою чергу, ринкова вартість ТЗ на момент ДТП становила 263757,77 грн., тобто експертом встановлено, що ремонт ТЗ є економічно не доцільним (ТЗ є фізично знищеним) та визначено розмір матеріальних збитків завданих позивачу в розмірі 263757 грн. 77 коп. (том 1 а.с.23-38).
Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 04/18а від 02.02.2018 року, здійсненого судовим експертом Пилипенко А.С., за заявою ОСОБА_2 , ринкова вартість ТЗ Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), після ДТП становить 94208 грн. (том 1 а.с.42-48).
Враховуючи, що у Позивача-1 у власності та у повному розпорядженні залишається пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, вартість якого оцінена в 94208 грн., то відшкодуванню підлягає ринкова вартість автомобіля Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ) без урахування вартості пошкодженого транспортного засобу під час ДТП, що становить 263757,77 грн. - 94208 грн. = 169549,77 грн.
Враховуючи, що частину коштів у розмірі 26346,03 грн. ОСОБА_1 сплатила Позивачам та з огляду на положення ст. 1194 ЦК України (особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), то розмір шкоди, що підлягає компенсації Відповідачем-1 позивачу-1 повинна складати 169549,77 грн. - 26346,03 (компенсована сума) - 100000 грн. (страхове відшкодування, що заявлене до ПрАТ “Українська пожежно-страхова компанія”) = 43203,74 грн., суд не взяв до уваги вимог закону про те, що позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо - транспортної пригоди та вартістю його залишків після страхового випадку, яка була виплачена позивачу страховою компанією.
Суд вказаних обставин не врахував та помилково стягнув з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 137411,74 грн, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в зазначеній частині підлягають задоволенню.
Колегія суддів також не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ “Українська пожежно-страхова компанія” на користь ОСОБА_2 через його невідповідність обставинам справи та порушення норм матеріального права.
Так, згідно з положеннями п. 33.1., 33.1.4.ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі – Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п.35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно з вимогами п.36.1. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
За приписами п/п 37.1.4. п.37.1. ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані строки є преклюзивними.
Таким чином, оскільки ДТП із участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 сталася 02.10.2017 р., потерпілий ОСОБА_6 звернулася до суду з вимогою до страховика у січні 2019 р., заяви про страхове відшкодування у строки, передбачені п/п37.1.4. п.37.1. ст. 37 Закону, страховику (ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») не подавав й останнє довідалося про наявність майнової вимоги потерпілого до нього лише під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, що не спростовано, то немає правових підстав для стягнення із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь потерпілого ОСОБА_6 страхового відшкодування.
Зазначений висновок апеляційного суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати ВС, викладеною, зокрема, в постановах від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, від 05.06.2018 р. у справі № 910/7449/17|12-104гс18, від 19.06.2019 р. у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), від 11.12.2019р. у справі № 465/4287/15|14-406цс19, згідно з якою право потерпілого (кредитора) на отримання страхового відшкодування не є безумовним, а пов`язується з поданням протягом року (трьох років) до страховика заяви (чи звернення до суду) про здійснення страхової виплати.
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги колегія суддів вважає, що позов у частині вимог до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» є безпідставним і задоволенню не підлягає.
Понесені страховиком судові витрати на суму 1500 грн., пов`язані з поданням апеляційної скарги, належить покласти на ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неправомірності стягнення судових витрат не знайшли свого підтвердження при перегляді рішення.
Понесені витрати позивачів на правову допомогу підтверджуються копію Договору № 02-07-18/30ц від 02.07.2018 року про надання правничої допомоги укладеного між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Верум» в особі директора Хейлика В.В. та Тонкошкур Г.В., актом наданої правничої допомоги від 16.10.2019 року та копіями платіжних документів, що містяться в матеріалах справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 137411,74 грн., як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення вказаних позовних вимог, а саме: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 43203,74 грн. Рішення суду в частині позовних вимог до ПрАТ “Українська пожежно-страхова компанія” підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині з відмовою в задоволені позовних вимог.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” задовольнити.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 137411,74 грн. майнової шкоди та ухвалити нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 43203,74 грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та судових витрат скасувати та відмовити в задоволені цих вимог.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати в розмірі 1500 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
Судді: