ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/11892/20
адміністративне провадження № К/9901/25599/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О. О.,
суддів: Дашутіна І. В., Яковенка М. М.,
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу
за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до приватного нотаріуса Толочко Яни Миколаївни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2020 року (суддя Кузьменко В. А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року (головуючий суддя - Горяйнов А. М., судді: Костюк  Л. О., Чаку Є. В.),
УСТАНОВИВ:
Рух справи
1. У червні 2020 року Головне управління Державної податкової служби у м.  Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду м.  Києва з позовом до приватного нотаріуса Толочко  Я.  М., в якому просило відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «ЛЕГБАНК» (далі - ПАТ «ЛЕГБАНК»).
2. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2020  року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10  вересня 2020 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки таку справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. 
3. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у м.  Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2020  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10  вересня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
4. Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.
5. 05 листопада 2020 року до Верховного Суду від приватного нотаріуса Толочко Я.  М. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10  вересня 2020 року - без змін.
6. Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження. 
Висновки судів першої та апеляційної інстанцій
7. Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що публічно-правовим уважається, зокрема, спір, у якому сторони виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна з них виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Водночас державний реєстратор, здійснюючи державну реєстрацію припинення ПАТ «ЛЕГБАНК», не був законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою позивача, а позивач відповідно не зобов`язаний виконувати вимоги та приписи державного реєстратора. Тому спір, що виник між позивачем та відповідачем, не відповідає критеріям публічно-правового спору.
7.1 Під час вирішення справи суди попередніх інстанцій урахували правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17  червня 2020 року у справі №  826/10249/18. 
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог 
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам процесуального права. 
8.1 Скаржник указує на те, що в силу положень пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду з вимогами про винесення судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців. 
8.2 Скаржник також уважає, що спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим, оскільки стосується перевірки законності прийнятого відповідачем рішення, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень.
Оцінка Верховного Суду
9. Верховний Суд, перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлагає задоволенню з таких мотивів.
10. Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
11. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
12. Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
13. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
14. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
16. Як установлено судами попередніх інстанцій та згідно з матеріалами справи, 03  березня 2020 року приватний нотаріус Толочко Я. М. здійснила державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПАТ «ЛЕГБАНК».
17. Позивач (ГУ ДПС у м. Києві) уважає такі дії відповідача незаконними, оскільки 23  лютого 2016 року контролюючим органом були надані заперечення проти припинення юридичної особи з огляду на наявність податкового боргу.
18. Верховний Суд наголошує, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
19. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
20. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин.
21. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
22. Публічно-правовим уважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
23. Установлено, що спір у цій справі виник щодо відміни (скасування) державної реєстрації припинення ПАТ «ЛЕГБАНК».
24. Верховний Суд звертає увагу на те, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки).
25. Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
26. Подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.
27. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №  826/10249/18.
28. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.
29. Передбачене пунктом 67.2 статті 67 ПК України право податкового органу звертатися до суду про винесення судового рішення щодо скасування державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців не впливає на визначення предметної юрисдикції цього спору.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30.  Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
31. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
32. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
33.  Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
34. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
2. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020  року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                  О. О. Шишов
Судді                                                                                                       І. В. Дашутін
                                                                                                               М. М. Яковенко