ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 345/2733/20 пров. № А/857/11050/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;
за участю секретаря судового засідання –   Гром І. І.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області   від  26 серпня    2020 року в справі № 345/2733/20  (головуючий суддя  Онушканич В.В., м. Калуш) за позовом   ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року Калуським міськрайонним судом  Івано-Франківської області зареєстровано   адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак В.Я. №1166/20900/20 від 21.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 Митного кодексу України.
Рішенням  Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області   від  26 серпня    2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем – ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, вказано, що у складеному протоколі про порушення митних правил та в оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування  умислу  позивача та відсутні докази які б підтверджували наявність висунутого йому складу правопорушення. Водночас, звертає увагу на те, що ним на підставі довіреності від ОСОБА_2 було придбано автомобіль у резидента Королівства Нідерландів за ціною 3800 євро, що підтверджується відповідним рахунком-фактурою, на підставі якого виготовлено експортну декларацію №19PL412020E0322996, по якій був завершений експорт, що підтверджується підтвердженням вивозу від 05.06.2019 року за номером IE599 за ціною 3800 євро. Окрім цього, ОСОБА_1  зазначає, що відповідачем не отримано інформації щодо контрагентів угоди, яку отримано від митних органів Королівства Нідерландів, а самі по собі документи митних органів Королівства Нідерландів не є виключними, беззаперечним і визначальними доказами його вини. Вказує, що окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови, є той факт, що дане правопорушення не є триваючим, оскільки може бути скоєно виключно у момент подання митному органу митних декларацій, відтак про факт декларування відповідачу як контролюючому органу, стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення від 06.06.2019, а не з моменту виявлення правопорушення - 26.05.2020.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.
Встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 23.06.2020 та постанови у справі про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 21.07.2020 ОСОБА_1 05.06.2019 через пункт пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України товар автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 .
06  червня 2019 до Галицької митниці Держмитслужби України з метою проведення митного оформлення декларантом приватного підприємства «БРОК-ВЕСТ» ОСОБА_3 на підставі договору б/н від 04.06.2019 про надання митно-брокерських послуг було подано електрону митну декларацію №UA206010/2019/413636. Разом із вищевказаною митною декларацією подано рахунок-фактура б/н від 04.09.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.05.2019, копію довіреності № ННН 110664 від 31.05.2019, що дає право ОСОБА_1 на придбання на ім`я ОСОБА_2 , переміщення через митний кордон України, митне оформлення та подальшу реєстрацію транспортного засобу. Згідно поданих документів продавцем транспортного засобу виступав громадянин Zilviankestas  (Koperenteeg 55 wekeromnederland), а одержувачем і покупцем Balyta Nataliya  KARAKAYA 8/62, вартість товару складає 3800 євро, що й підтверджується поданою при переміщенні митного кордону України ОСОБА_1 рахунком-фактурою (VERKOOPNOTA) б/н від 04.09.2019. Із заявленої вартості були розраховані митні платежі в сумі 60780,18 грн.
За вимогами статті 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2)офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
Отже, виходячи із вимог даної норми закону, моментом (часом) виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил є отримання офіційного повідомлення про порушення митних правил від митних органів інших держав.
26.05.2020 Галицькою митницею Держмитслужби отримано відповідь митних органів Королівства Нідерланди (лист №NL20DZA00182831WZ від 16/04/2020), на запит стосовно перевірки автентичності документів на підставі яких було здійснене митне оформлення автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 , яким надано копію рахунку-фактури (Verkoopfactuur) №190240 від 04.06.2019 та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №   НОМЕР_3 від 01.06.2019. Згідно наданого про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 01.06.2019 власником є громадянка України   ОСОБА_4 . Відповідно до рахунку-фактури №190240 від 04.06.2019 вказаний транспортний засіб було продано нідерландською компанією «Autobedrijf Automaat» (Koperensteeg 5 6733 JAWekerom) громадянину Румунії ОСОБА_5  за ціною 4600 євро.
Відповідно до службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарі та прогнозування надходжень Галицької митниці Держмитслужби від 19.06.2020 №1828/7.4-15/44 сума несплачених митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезені вказано транспортного засобу на митну територію України, з урахуванням відповіді митних органів Королівства Нідерланди, станом на дату здійснення митного оформлення становить 7760,70 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що часом виявлення у даному випадку порушення позивачем митних правил є момент отримання від митних органів Королівства Нідерланди відповіді на запит стосовно перевірки автентичності документів на підставі яких було здійснене митне оформлення вищевказаного автомобіля, який стороною відповідача отримано 26.05.2020.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 24.04.2019, справа № 640/1013/16-а, де зазначив, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, є триваючим до моменту отримання органами митниці інформації від інших митних органів інших держав про порушення митних правил.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач   05.06.2019, через пункт пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС ввіз автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 .
06.06.2019 декларантом ПП «БРОК-ВЕСТ» з метою проведення митного оформлення транспортного засобу подано електронну митну декларацію № UA206010/2019/413636 у якій в графі №8 - одержувач зазначено ОСОБА_1 , а у графі №9 - особа, відповідальна за фінансове регулювання вказано ОСОБА_2 . Також, у графах №№ 22, 42 була зазначена ціна автомобіля - 3800 євро, із заявленої вартості товару було розраховано митні платежі (графа 17) в сумі 60780,18 грн. До зазначеної декларації долучався рахунок-фактура (Verkoopnota) від 04.06.2019, в якому зазначено, що вартість товару складає 3800 євро. Також декларантом було долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність № ННН 110644 від 31.05.2019,що дає право ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2  на придбання, доставлення на митну територію України будь-якого транспортного засобу, а також представлення її інтересів в будь-якій митниці з приводу належних їй коштів.
Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів в т.ч. відомості про товари: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Також ст. 260 МК України зазначає, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.
Згідно ч. 1, 8 ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до ст.485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Статтею 486 МК України визначені завдання провадження у справах про порушення митних правил, якими є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст.489 цього Кодексу, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.10 КУпАП, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Однак матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст.485 МК України.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил за ст.485 МК України.
Аналізуючи наведені вище положення митного законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що оспорювана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального   права, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд – 

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області   від  26 серпня    2020 року в справі № 345/2733/20  – скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови – задовольнити.
Скасувати постанову в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак В.Я. №1166/20900/20 від 21.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 Митного кодексу України та закрити провадження в справі про порушення митних правил.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених                              п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук 	
Повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року.