Справа № 452/3415/19                                Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А. 
Провадження № 22-ц/811/1548/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:69

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М., 
секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Пташинського І.А. від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а : 

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2020 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 07 серпня 2004 р. у Чуквянській сільській раді Самбірського району Львівській області за актовим записом № 6 (свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 ). ОСОБА_1 , 1982 року народження, залишено прізвище « ОСОБА_3 ».
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено повністю. Вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим, а також таким що підлягає скасуванню. Зазначає, що він намагався та по сьогоднішній день намагається зберегти свою сім`ю з урахуванням трьох малолітніх дітей. Вважає, що вказаний позов було подано його дружиною виключно з емоційних підстав, без будь-якого на те обґрунтування, а також без врахування інтересів їхніх трьох неповнолітніх дітей, які однозначно бажають (та просять їх обох) зберегти сім`ю, а також те, щоб мама із татом проживали разом із своїми дітьми. Звертає увагу апеляційного суду на те, що на судовому засіданні 23.03.2020 року він, з урахуванням думки їхніх дітей (яких він старається максимально по своїй можливості забезпечувати матеріально, постійно спілкується із ними, намагається максимально проводити час із ними, тощо) просив додатково надати 3 місяці строку для примирення сторін для збереження шлюбу. Разом з тим, Самбірський міськрайонний суд Львівської області незважаючи на наявність періоду карантину установленого згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» від 11.03.2020 року №211, провів судове засідання за участі сторін, а також безпідставно відмовив у наданні додаткового строку для примирення сторін з метою збереження шлюбу подружжя ОСОБА_3 у даній справі. Також вказує, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи, не врахував позицію Відповідача у справі, а також позицію неповнолітніх дітей. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що такий учасник справи повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст. 112, та задовольняючи позов, виходив з того, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 2004 року у Чуквянській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 6 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 ). Від спільного життя подружжя має троє дітей, дочку – ОСОБА_4 ославівну, 27.05.2009 року народження, дочку – Загвойську Ірину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Суд надавав сторонам строк терміном 3 місяці для примирення, однак позитивних змін не відбулося. Суд зазначив, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже, суд встановив, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї сторін стало неможливим, а тому суд вважав, що шлюб слід розірвати. Також суд зазначив, що спору відносно спільного майна не має.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги таких висновків суду не спростовують та підстав для скасування оскаржуваного рішення суд першої інстанції – немає.
23.10.2019 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 реєстраційний номер РНОКПП НОМЕР_2 , укладений 07 серпня 2004 Чукв?янською сільською радою Самбірського району Львівської області, про що видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ». 
В підтвердження позовних вимог посилалася на те, що одруження з відповідачем є невдалим. Спочатку подружнє життя із відповідачем складалось нормально, однак за останній час відносини їхні погіршились. Вони перестали розуміти один одного, погляди на виховання дітей і ведення спільного побуту у них різні внаслідок чого між ними неодноразово виникали сварки та скандали. Відповідач веде себе без будь-якої поваги до неї, постійно звинувачує, без будь - яких на це підстав, її у зраді. На неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує, а навпаки звинувачує її у всьому. Унаслідок цього вона була вимушена разом з дітьми переїхати проживати до своїх батьків в с. Чуква Самбірського району, за час наданий судом для примирення вона з відповідачем не примирилась, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Просила позов задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч.1 ст. 24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно до ст. 56 ч.3 згаданого Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. 
Відповідно до ч.2 ст. 104 згаданого Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 
Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. 
Ч.1 ст. 110 Кодексу передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, шлюб між сторонами був зареєстрований 7.08.2004 року Чуквянською сільською радою Самбірського району за актовим записом № 6 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 ).
У шлюбі у подружжя народилося троє дітей: донька – ОСОБА_4 ославівна, 27.05.2009 року народження, донька – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На даний час сторони спільно не проживають.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року сторонам надано строк для примирення терміном три місяці з метою збереження сім`ї. 
Сім`я сторін фактично розпалась, сторони спільно не живуть, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та фактично наміру відновлення подружніх стосунків у сторін немає.
Вказане підтверджено і після надання сторонам судом першої інстанції тримісячного строку на примирення, протягом якого примирення між сторонами не відбулося, що визнано у відзиві та не спростовано відповідачем.
Відтак, посилання апелянта на те, що судом відмовлено йому у надання додаткового строку на примирення слід вважати безпідставним, оскільки судом першої інстанції надавався сторонам трьохмісячний строк на примирення та окрім цього тривалий час перебування справи в суді додатково надало можливість сторонам примиритися.
Також, з відзиву позивачки ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вбачається, що відповідач не вживав жодних дій для примирення подружжя, а навпаки такий не виправив своє ставлення по відношенню до позивачки та дітей та своєю агресивною поведінкою, погрозами, обвинуваченням, нецензурною лексикою, принижував позивачку публічно, чим завдавав їй та дітям моральних, психологічних страждань.
Відтак, причинами розпаду сім`ї слід вважати різні погляди подружжя на життя, шлюб, сім`ю, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, тощо.
Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими та, крім цього, вважає, що рішення про розірвання шлюбу між сторонами не суперечитиме інтересам дітей сторін, оскільки розвиток та виховання дітей у сім`ї у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, батьки тривалий час проживають окремо, – є неможливим.
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, рішення суду таким, що прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а апеляційну скаргу безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
       Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

       Повний текст постанови складено 19.10.2020р.

        Головуючий :                  Я.А. Левик

       Судді:                 Р.В. Савуляк 

                                                                                       М.М. Шандра