СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р.                                                                     Справа № 917/1227/19  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В. , суддя  Шутенко І.А. 
за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.
та представників учасників справи:
прокурора – Трофіменко О.О. (наказ №3161к від 16.11.2020);
позивача – не з`явився;
відповідача – Захарова Т.В. (посвідчення №3588 від 21.07.2020, свідоцтво ПТ3588, ордер ПТ210284 від 23.10.2020);
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика” (вх.№2990П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 (повний текст рішення складено 07.10.2020, суддя Д.М. Сірош) у справі №917/1227/19
за позовом Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в особі державного органу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Кременчук
до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика”, с. Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область
про повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в особі державного органу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області звернувся в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика”, в якому просить зобов`язати відповідача повернути в розпорядження державного органу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану за межами населених пунктів на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322484400:05:000:0466, площею 40,09 га, вартістю 568951,09 грн.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1227/19 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика” повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану за межами населених пунктів на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322484400:05:000:0466, площею 40,09 га, вартістю 568 951 грн. 09 коп. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика” на користь Полтавської обласної прокуратури  8534,26 грн витрат по сплаті судового збору.
Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1227/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом невірно застосовано норми ЗУ «Про оренду землі». Вважає, що він продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після спливу строку договору оренди на підставі ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та сплачує орендну плату.
Згідно витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2020, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Ільїн О.В., суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1227/19. Встановлено строк прокурору позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на 08.12.2020 р. о 12:30 годині
Від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11534 від 24.11.2020), в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.
В судовому засіданні 08.12.2020 представник відповідача підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Прокурор проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим йому процесуальним правом не скористалась та в судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив. 
08.12.2020 на офіційну електрону адресу суду від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Полтавської області надійшло клопотання вих.№1615 від 08.12.2020 про відкладення розгляду справи.
Вказане клопотання не містить цифрового підпису представника заявника, про що складено відповідний акт №13-35/570 від 08.12.2020.
Згідно з ч. 8 ст. 42 Господарський процесуальний кодекс України (далі – ГПК України), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Статтею 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України “Про електронні довірчі послуги”.
Як визначено в ст. 1 Закону України “Про електронні довірчі послуги”, електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Відповідно до частин 2, 4 ст. 170 ГПК України, письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Враховуючи, що клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не містить електронного підпису, тому суд залишає його без розгляду.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши доводи прокурора відносно наявності підстав його звернення до суду з цим позовом, судова колегія встановила, що на виконання вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України Про прокуратуру, прокурором при зверненні до суду з позовом було належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора.
У своїй відповіді від 10.06.2019 на лист Кременчуцької місцевої прокуратури №107-4982вих19 від 28.05.2019 щодо вжиття заходів направлених на усунення порушень земельного законодавства з боку ТДВ “Кременчуцька птахофабрика”, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області зазначило, що управління розуміє суть порушень, обізнане у своїх повноваженнях звертатись до суду з відповідним позовом та в процесі своєї діяльності самостійно здійснює зазначені функції.
Однак станом на 12.07.2019 з відповідним позовом до суду ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не звернулось, що не відповідає державним інтересам та є нездійсненням їх захисту протягом майже двох років з моменту закінчення строку дії договору оренди (15.08.2017).
Враховуючи звернення прокурора до суду з цим позовом 15.07.2019 Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру був наданий розумний строк для звернення з цим позовом самостійно.
За фактом невиконання службовими особами ГУ Держгеокадастру в Полтавській області своїх службових обов`язків та невжиття заходів спрямованих на повернення земельної ділянки із чужого володіння 06.06.2019, внесено відомості до ЄДР за № 42019171090000074 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.
Крім того, у відповідності до вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор листом від 11.07.2019 повідомив Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру про подання позову до Господарського суду Полтавської області (а. с. 56).
Відтак суди дійшли висновків про правомірність вимог прокурора при зверненні до господарського суду з цим позовом.
Як вбачається з матеріалів справи, Кременчуцькою місцевою прокуратурою за результатами моніторингу Публічної кадастрової карти України, відомостей органів влади та місцевого самоврядування на території Кременчуцького району Полтавської області виявлено факт незаконного, без відповідної правової підстави використання Товариством з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика”, яке згідно з витягом з ЄДРПОУ є правонаступником ЗАТ “Птахофабрика Росія”, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Так, відповідно до розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації № 465 від 14.07.2011 затверджено технічну документацію та надано в оренду ЗАТ “Птахофабрика Росія” земельну ділянку площею 40,09 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років.
На підставі зазначеного розпорядження 01.03.2012 Кременчуцька районна державна адміністрація та Товариство з додатковою відповідальністю “Птахофабрика Росія” уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5322484400:05:000:0466, який зареєстровано у відділі Держкомзему Кременчуцького району Полтавської області 15.08.2012 за №532240004001643.
На виконання умов договору оренди землі від 22.04.2011 сторонами підписано відповідний акт прийому-передачі земельної ділянки.
Відповідно до пункту 8 договору оренди земельної ділянки строк його дії становить 5 років. При цьому державна реєстрація договору проведена 15.08.2012, відповідно, строк дії договору закінчився 15.08.2017.
Будь - яких доказів поновлення договору оренди матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 21 договору оренди землі після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.
Не зважаючи на вимоги договору та законодавства відповідачем до теперішнього часу не підписано акт приймання-передачі земельної ділянки власнику попри те, що дія договору оренди закінчилася 15.08.2017.
Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 18.03.2019 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо додержання суб`єктом господарювання ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.
У результаті перевірки встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 40,09 га (рілля) кадастровий номер 5322484400:05:000:0466, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, використовується Товариством на підставі договору оренди термін дії якого закінчився, про що складено акт № 40/0002АП/02/01/19 від 18.03.2019.
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 25.03.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення №40/0001 П/07/01/-19 та внесено припис №40/002ПР/03/01/-19 зі строком виконання до 25.04.2019. 
За результатами повторної перевірки 26.04.2019 директору ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” видано повторний припис №217/0009ПР/03/01/-19 про усунення порушень, виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель. Складено протокол про адміністративне правопорушення від 26.04.2019 №217/0005П/07/01/-19, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 26.04.2019 № 217/0005/По/05/01/-19.
Отже, не дивлячись на те, що строк договору оренди від 01.03.2012 закінчився ще 15.08.2017, ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” продовжує використовувати у своїй господарській діяльності земельну ділянку площею 40,09 га на території Потоківської сільської ради Кременчуцького району.
Відповідно до розрахунку за даними загальнонаціональної нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, станом на 15.05.2019 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 40,09 га (рілля) кадастровий номер 5322484400:05:000:0466 складає 568951,09 грн.
Зазначена земельна ділянка до теперішнього часу до земель державної власності відповідачем не повернута, чим, як вважає позивач, порушено вимоги статті 34 Закону України “Про оренду землі”, щодо повернення орендодавцеві земельної ділянки на умовах, визначених договором. 
При цьому використання земельної ділянки ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.03.2019.
Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора до господарського суду з відповідним позовом про повернення земельної ділянки.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, як цього вимагає частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", отже вимога про повернення земельної ділянки обґрунтована.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.
Згідно з вимогами Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності”, який набрав чинності з 01.01.2013, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.
Пунктом 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.
Статтею 15-12 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, відноситься до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Отже, з 01.01.2013 розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Полтавської області віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.
Статтею 123 Земельного кодексу України встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (стаття16 Закону України “Про оренду землі” та стаття124 Земельного кодексу України).
Згідно з статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Статтею 1 Закону України “Про оренду землі” встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства 
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 31 Закону України “Про оренду землі” (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно з статтею 33 Закону України “Про оренду землі” по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Водночас, в пункті 6 статті 33 Закону зазначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (пункти 8, 11 статті 33 Закону України “Про оренду землі”).
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що місцевим судом невірно застосовано ч.6 статті 33 Закону України “Про оренду землі” та вважає, що необхідно застосовувати редакцію цієї статті станом на 15.08.2017. 
Судова колегія наголошує, що судом першої інстанції застосовано редакцію, що діяла станом саме на 15.08.2020, а доводи апелянта є помилковим.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України “Про оренду землі”, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.
Відповідно до пункту 8 договору оренди земельної ділянки від 01.03.2012, після закінчення строку дії договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Суд першої інстанції правомірно вказав, що ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” не скористалося наданими договором і законом правом та не уклало його на новий строк.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, з пропозицією підписати додаткову угоду про продовження дії договору до позивача не звертався.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що ТДВ “Кременчуцька птахофабрика” звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди земельної ділянки № б/н від 01.03.2012 листом, проте доказів такого звернення матеріали справи не містять.
З огляду на викладене колегія судді вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що строк дії договору оренди землі від 01.03.2012 закінчився 15.08.2017.
Щодо посилань відповідача про сплату орендної плати за спірним договором по теперішній час, колегія суддів зазначає, що надані відповідачем платіжні доручення не містять посилання на спірний договір, що могло б свідчити про сплату орендної плати саме за спірну земельну ділянку.
Крім того, будь-які сплаті з боку відповідача за спірну земельну ділянку не можуть свідчити про поновлення строку договору оренди землі від 01.03.2012.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права.
При цьому, передбачене статтею 152 Земельного кодексу України право власника земельної ділянки вимагати усунення порушення його прав на землю не обумовлюється обов`язковою наявністю попередньо складених актів перевірок чи протоколів про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель для звернення з відповідним позовом.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У випадках поновлення договору оренди землі, передбачених статтею 33 Закону України “Про оренду землі”, обов`язковим є укладення додаткової угоди.
До підписання додаткової угоди орендодавець має право на позов про звільнення земельної ділянки, а орендар про спонукання до укладення додаткової угоди.
Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про спонукання до укладення додаткової угоди.
Приписами статті 34 Закону України “Про оренду землі” (чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Враховуючи те, що Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, як цього вимагає частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", суд дійшов висновку, що вимога про повернення земельної ділянки обґрунтована, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами і підлягає задоволенню.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та висновками суду, викладеними в рішенні. Фактично, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Кременчуцька птахофабрика” залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1227/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10.12.2020.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко