ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 197/346/20(2-а/197/8/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Чувасова Івана Сергійовича
на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року (головуючий суддя Охнач О.В.)
у справі  № 197/346/20
за позовом    ОСОБА_1  
до  інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Чувасова Івана Сергійовича
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Чувасова Івана Сергійовича, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04.04.2020  серії ДПО18 № 856569 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, стягнути з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн.
Позов обґрунтовано безпідставністю накладення на позивача адміністративного стягнення з огляду на відсутність порушення. Позивач зазначає, що на протязі всього відрізку автодороги від с. Радевичеве до її перетину з центральною вулицею Соборна в смт. Широке відсутня як відповідна дорожня розмітка, так і жодні дорожні інформаційно-вказівні знаки, які б визначали початок та/або кінець цих населених пунктів. 
Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 позов задоволено частково.
Скасовано постанову серія ДПО18 № 856569 від 04.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 122 КУпАП, ухвалену інспектором СРПП Широківського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Чувасовим Іваном Сергійовичем.
Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2  ст. 122 КУпАП  відносно ОСОБА_1 .
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Суд встановив, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Скаржник зазначає, що судом не повідомлено належним чином відповідача про розгляд справи, що позбавило  його надати обґрунтовані заперечення чи пояснення по суті справи.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З приводу доводів відповідача про порушення судом норм процесуального права, апеляційний суд встановив, що ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2020  відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи призначено на 28.04.2020 о 14:00.  
Вказана ухвала про відкриття провадження від 24.04.2020 та судова повістка направлені засобами поштового зв`язку та отримана Широківським ВП Криворізького ВП ГУПН в Дніпропетровській області 24.04.2020, що підтверджується відбитком штемпелю вхідної кореспонденції Широківського ВП Криворізького ВП ГУПН в Дніпропетровській області. (а.с.26)
28.04.2020 інспектором СРПП Широківського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Чувасовим Іваном Сергійовичем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відкладено судом на 22.05.2020 о 11.00.
Згідно довідки Широківського районного суду Дніпропетровської області 05.05.2020 о 10:24 відповідачу сформовано та відправлено SMS - повідомлення на тел. НОМЕР_1 про виклик до суду у даній справі на 11:00 22.05.2020.
Відповідно до ч.1 ст.124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.268 КАС України, якою встановлені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, у справах, визначених  статтями 273-277,  280-283,  285-289  цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Отже, наявні в матеріалах справи документи свідчать про дотримання судом першої інстанції наведених вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача у цій справі про місце та час розгляду справи. 
По суті прийнятого судом першої інестанції рішення апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  04.04.2020  інспектором СРПП Широківського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чувасовим Іваном Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 856569, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою  статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
Підставою для винесення вказаної постанови слугувало те, що 04.04.2020 о 17:35 позивач - ОСОБА_1 на автодорозі Широке - Радевичеве керував транспортним засобом марки «RENAULT-KANGOO», д.р.н. НОМЕР_2 , за межами населеного пункту та не ввімкнув світло ближніх фар, чим порушив п. 9.8. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність спірної постанови.
Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:
а) у колоні;
б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;
в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;
г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;
ґ) на транспортному засобі, що буксирує;
д) у тунелях.
З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В спірному випадку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення відповідач підтверджує постановою про адміністративне правопорушення та відеозаписом, доданим до апеляційної скарги.
Втім, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором не зазначено координати, де було зупинений автомобіль позивача, що виключає підтвердження руху позивача саме за межами населеного пукну без увімкнених денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар. 
Стосовно відео, наданого інспектором, суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку цьому відеозапису, дійшов висновку, що такий відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення з огляду на приписи ст.283 КУпАП.
Відповідно до ст..283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити у собі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксацію.
Оскаржувана постанова таких відомостей не містить, що виключає можливість прийняття наданого відповідачем відеозапису у якості належного та допустимого доказу у справі.
Інші належні докази на підтвердження недотримання позивачем вимог п.9.8 ПДР  відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в спірному  випадку відповідачем в установленому порядку не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про  неправомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Крім того скаржник не погоджується із рішенням суду від 22.05.2020 в частині стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді судового та  витрат на правничу допомогу Свої вимоги інспектор обґрунтовує тим, що судом не вірно визначено особу щодо стягнення коштів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 надав належні та достатні докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу за правилами ст. 139 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями ч. 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В апеляційній скарзі скаржник питання непропорційності заявленої суми витрат на правничу допомогу не порушує.
Перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем та стягнутої судом першої інстанції суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів прийшла до висновку, що вона відповідає вимогам ст. 134 КАС України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України. Зазначена норма права передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки інспектор є посадовою особою Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, судові витрати на правничу допомогу підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного суб`єкта владних повноважень
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Чувасова Івана Сергійовича залишити без задоволення.  
Рішення  Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року у справі № 197/346/20 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко