ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 140/337/19
адміністративне провадження № К/9901/27603/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Мартинюк Н.М.,
суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №140/337/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт»
до Територіального сервісного центру 0741 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області
про визнання протиправним і скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт»
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року (прийняте у складі: головуючого судді Лозовського О.А.)
і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року (прийняту у складі: головуючого судді Мікули О.І., суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.).

УСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати висновок від 25 січня 2018 року №31/3-204 в частині скасування реєстрації транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Територіальний сервісний центр 0741 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області поновити реєстрацію транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 березня 2016 року ТОВ «ЛембергМіт» у ТОВ «Кондор-Авто» придбало транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до Договору №256/2016 купівлі-продажу транспортного засобу.

25 березня 2016 року Територіальним сервісним центром 0741 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області було здійснено державну реєстрацію вказаного транспортного засобу на підставі сертифікату відповідності UAI.178.0015705-16, виданого ОС ТзОВ ДП «Житомирстандарт», про що видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25 березня 2016 року.

Висновком Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 25 січня 2018 року №31/3-204 було скасовано реєстрацію вказаного транспортного засобу за ТОВ «ЛембергМіт» на підставі пункту 40 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», через подання заявником під час реєстрації автомобіля сертифікату відповідності UA1.178.0015705-16, який виданий ОС ТзОВ ДП «Житомирстандарт», згідно якого рівень екологічної норми ЄВРО 5.

Однак, на думку позивача, скасовуючи реєстрацію транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, відповідач помилково дійшов висновку про фіктивність чи підробку сертифікату відповідності UA1.178.0015705-16, який виданий ОС ТзОВ ДП «Житомирстандарт». Докази того, що вказаний сертифікат є фіктивним чи підробленим у відповідача відсутні, а відтак скасування реєстрації вказаного транспортного засобу є протиправним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ЛембергМіт» відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, виходили з того, що для реєстрації транспортного засобу надано сертифікат відповідності UA1.178.0015705-16, який виданий ТОВ «Житомирстандарт», яке входить до державної системи сертифікації УкрСЕПРО. Проте, зазначений орган сертифікації з 1 січня 2016 року не входить до переліку органів, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 (надалі - «Порядок №521»).

Тому суди дійшли висновку про те, що при здійсненні реєстрації вказаного транспортного засобу позивача було порушено пункт 10 Порядку №521, у зв`язку з чим, на підставі пункту 40 Порядку №521, оскаржуваним висновком правомірно було скасовано державну реєстрацію цього транспортного засобу, оскільки реєстрація транспортного засобу проводилась на підставі сертифікату відповідності не встановленого зразка, який не може бути використано для цілей митного оформлення.

Крім того, суди першої й апеляційної інстанцій посилались на лист офіційного дилера виробника автомобіля Mersedes-Benz Sprinter ТОВ «Волинь-Авто» від 18 травня 2017 року №166, відповідно до якого транспортний засіб Mersedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI кузов НОМЕР_3 , згідно коду MS9 з карт даних авто відповідає нормі ЄВРО-4, на лист прокуратури Волинської області за вих. №17/7-834 від 24 листопада 2017 року про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №4201703000000338 від 31 липня 2017 року, яким встановлено, що службові особи ТСЦ МВС у Волинській області з метою отримання неправомірної вигоди провели реєстрації транспортних засобів з порушенням вимог чинного законодавства. 

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що, встановивши факт підробки сертифікату відповідності, на підставі якого була здійснена реєстрація транспортного засобу і встановивши невідповідність рівню токсичності Євро, що підтверджується листами уповноважених органів, відповідач правомірно прийняв оскаржуваний висновок про скасування реєстрації транспортного засобу, який належить позивачу, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечення)

У касаційній скарзі ТОВ «ЛембергМіт» просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, і ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій є необґрунтованими, прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також без повного і всебічного з`ясування обставин справи. Позивач посилається на те, що на момент прийняття рішення про скасування державної реєстрації транспортного засобу у розпорядженні уповноваженої особи сервісного центру Міністерства внутрішніх справ не було беззаперечних документальних доказів того, що транспортний засіб був зареєстрований (перереєстрований) за фіктивними чи підробленими документами. Тому, на думку позивача, відповідачем не доведено, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України. Оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення, а відтак, є протиправним і його належить скасувати.

Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Волинській області (надалі також - «РСЦ МВС у Волинській області») подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

В обґрунтування свого відзиву зазначає, що відділ прокуратури Волинської області повідомив відповідача про факт досудового розслідування у кримінальному провадженні №4201703000000338 від 31 липня 2017 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, в ході якого встановлено, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, було зареєстровано на території України всупереч Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрацію транспортних засобів» і постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання». Звертає увагу, що реєстрація транспортних засобів нових і таких, що були у користуванні, здійснюється за умови відповідності екологічним нормам з 1 січня 2016 року - не нижче Євро 5, однак, згідно з інформацією викладеною в листі офіційного представника Mercedes-Benz у Волинській області ПАТ «Волинь-Авто» від 18 травня 2017 року №166, транспортний засіб Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI кузов НОМЕР_3 , згідно з кодом MS9 з карт даних авто відповідає нормі ЄВРО-4, а тому сертифікат відповідності №UA1.178.0015705-16, згідно з яким встановлено рівень екологічної норми - ЄВРО-5, не може бути використаний для державної реєстрації транспортного засобу у сервісному центрі МВС. Отже, на думку РСЦ МВС у Волинській області, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої й апеляційної інстанцій, які ухвалили законні та обґрунтовані рішення.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 

Судами першої й апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №256/2016р від 23 березня 2016 року ТОВ «ЛембергМіт» придбало у ТОВ «Кондор-Авто» транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів №256/16 від 23 березня 2016 року ТОВ «Кондор-Авто» вказаний транспортний засіб був переданий ТОВ «ЛембергМіт».

25 березня 2016 року Територіальним сервісним центром 0741 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області (далі - «Територіальний сервісний центр 0741») було здійснено державну реєстрацію транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску номер кузова НОМЕР_3 на підставі зазначеного договору купівлі-продажу і сертифікату відповідності UAI.178.0015705-16, виданого ОС ТзОВ ДП «Житомирстандарт», про що видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25 березня 2016 року.

Разом з тим, листом Територіального сервісного центру 0741 від 9 листопада 2018 року ТОВ «ЛембергМіт» повідомлено, що на підставі висновку РСЦ МВС у Волинській області №31/3-2014 від 25 січня 2018 року свідоцтво НОМЕР_2 від 25 березня 2016 року про реєстрацію транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано 30 січня 2018 року.

У висновку РСЦ МВС у Волинській області №31/3-204 від 25 січня 2018 року за результатами перевірки законності державної реєстрації транспортних засобів, зазначених у листі прокуратури Волинської області від 24 листопада 2017 року №17-7-834, вказано про те, що 27 листопада 2017 року до РСЦ МВС у Волинській області надійшов лист прокурора у Волинській області Квятковського М. за вих. №17-7-834 від 24 листопада 2017 року про те, що прокуратурою області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №4201703000000338 від 31 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Згідно з інформацією, викладеною в листі прокурора Волинської області, в ході досудового розслідування встановлено, що здійснено ввезення, розмитнення і державну реєстрацію у сервісних центрах МВС ряду транспортних засобів, які не відповідають стандарту рівня екологічності Євро 5, а фактично відповідають стандарту Євро 1, Євро 3 та Євро 4. Також, досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами територіальних сервісних центрів МВС у Волинській області упродовж 2016 року проведено реєстрацію транспортних засобів, зокрема, транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Водночас відповідно до листа офіційного дилера ПАТ «Волинь-АВТО» №166 від 18 травня 2017 року встановлено, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 з номером кузова НОМЕР_3 відповідно до коду MS9 з карт даних авто відповідає стандарту Євро-4.

Крім того, у листі прокурора зазначено, що реєстрація, зокрема, цього транспортного засобу проводилась на підставі сертифікату відповідності не встановленого зразка, який не може бути використаний для реєстрації транспортного засобу у сервісних центрах МВС, що є порушенням Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Висновком РСЦ МВС у Волинській області від 25 січня 2018 року за результатами перевірки фактів реєстрації транспортних засобів, зазначених у листі прокуратури Волинської області від 24 листопада 2017 року №17/1-834, зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами територіальних сервісних центрів МВС у Волинській області проведено реєстрацію транспортних засобів з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема 25 березня 2016 року зареєстровано транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 . До матеріалів реєстрації долучено сертифікат відповідності №UA1.178.0015705-16, виданий ОС ТОВ ДП «Житомирстандарт» (державна система сертифікації УкрСЕПРО), згідно з яким рівень екологічної норми - ЄВРО 5. В додатку до листа прокуратури області на запити прокурора у кримінальному провадженні офіційний дилер виробника вказаної марки транспортного засобу надав інформацію заводу - виробника стосовно технічних характеристик автомобіля, з якого вбачається, що вищезазначений транспортний засіб з карт даних авто відповідає нормі Євро 4.

На підставі наведених документів РСЦ МВС у Волинській області зроблено висновок про те, що реєстрація транспортного засобу позивача відбулася з порушеннями встановленого Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, а відтак доручив Територіальному сервісному центру 0741 скасувати державну реєстрацію автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 .

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно форм власності та господарювання.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 34 Закону України «Про дорожній рух»: державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 затверджено «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (далі - «Порядок №1388»), згідно з пунктом 1 якого визначено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Положеннями пункту 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Абзацом 2 вищенаведеного пункту Порядку №1388 закріплено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно- телекомунікаційних систем органам МВС.

Приписами абзацу третього пункту 40 Порядку №1388 встановлено, що у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Відповідно до пункту 5.7 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року №379 (далі - «Інструкція №379»), на підставі документів, що підтверджують встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в Центрі, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами, таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, або інформацію про реєстрацію яких не санкціоновано внесено до автоматизованої бази даних АІС Автомобіль та (або) Єдиного державного реєстру Державтоінспекції, працівники Центру оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи до органу досудового розслідування для подальшого проведення перевірки.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-IX, що набрав чинності 8 лютого 2020 року, внесено ряд змін до Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - «КАС України»), зокрема до Глави 2 «Касаційне провадження» Розділу ІІІ «Перегляд судових рішень».

Разом з тим, пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки касаційна скарга ТОВ «ЛембергМіт» у цій справі подана до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, то здійснюючи касаційний перегляд справи Верховний Суд керується положеннями КАС України, які діяли до набрання чинності вказаним Законом, тобто у редакції Кодексу, чинній до 8 лютого 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
Проаналізувавши, наведені у попередньому розділі норми, чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, висновком РСЦ МВС у Волинській області від 25 січня 2018 року №31/3-204 було скасовано реєстрацію вказаного транспортного засобу за ТОВ «ЛембергМіт» на підставі пункту 40 Порядку №1388, через подання заявником під час реєстрації автомобіля сертифікату відповідності UA1.178.0015705-16, який виданий ОС ТзОВ ДП «Житомирстандарт», згідно якого рівень екологічної норми ЄВРО 5.

Однак, зазначений орган сертифікації з 1 січня 2016 року не входить до переліку органів, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання відповідно до Порядку №521.

Вимогами пункту 10 Порядку №1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 10 травня 1993 року №46-93 «Про стандартизацію і сертифікацію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - «Декрет») передбачено, що сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов`язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров`я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб`єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Відповідно до статті 15 зазначеного Декрету обов`язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов`язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Згідно зі статтею 16 Декрету, під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

Підпунктом 22 пункту 3 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 15 січня 2015 року № 124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», який набрав чинності 10 лютого 2016 року внесено зміни до Декрету, зокрема з 1 січня 2016 року виключено абзац другий статті 27 Декрету, яким було передбачено, що нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, а також вузли, агрегати та частини до них, що ввозяться на митну територію України суб`єктами підприємницької діяльності або фізичними особами, підлягають обов`язковій сертифікації відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, 10 лютого 2000 року Україна приєдналася до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі приписів від 20 березня 1958 року (далі - «Женевська Угода 1958 року»).

З метою виконання цієї Угоди з поправками 1995 року і до законодавчого врегулювання і адаптації законодавства України у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу, Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» №738 від 9 червня 2011 року.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» (далі - «Постанова №738») встановлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС (далі - «транспортний засіб»), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - «обладнання»), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Пунктом 3 Постанови №738 визначено, що сертифікат відповідності видається:

- виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - «виробник») на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання;

- уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

На виконання Постанови №738 наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 встановлений «Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання» і «Порядок ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів та обладнання».

Отже, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та їх частини є оцінка їхньої відповідності згідно з положеннями «Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання» і «Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №521 від 17 серпня 2012 року.

До органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться: 

- Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут» (наказ Міністерства інфраструктури України від 1 березня 2013 року №126); 

- Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (наказ Міністерства інфраструктури України від 29 березня 2016 року №121); 

- Державне підприємство «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (наказ Міністерства економічного розвитку від 9 лютого 2016 року №209);

- Державне підприємство «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (наказ Міністерства економічного розвитку від 9 лютого 2016 року №212);

- Державне підприємство «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (наказ Міністерства економічного розвитку від 9 лютого 2016 року №212);

- Державне підприємство «Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів» (наказ Міністерства економічного розвитку від 9 лютого 2016 року №212);

- ТзОВ «Рівнестандарт», місто Рівне (наказ Міністерства інфраструктури України від 6 вересня 2016 року №306);

- Державне підприємство «Харківстандартметрологія», місто Харків (наказ Міністерства інфраструктури України від 22 вересня 2016 року №322). 

Перелік органів з сертифікації, які видають вищенаведені сертифікати відповідності, оприлюднений на сайті Міністерства інфраструктури України у розділі «Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року».

Проаналізувавши наведені норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, Верховний Суд зазначає, що сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий у державній системі сертифікації (УкрСЕПРО), може бути підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу за умови його видачі до 1 січня 2016 року і дійсності на час проведення реєстраційних дій.

За таких обставин Верховний Суд вважає, що поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі системи УкрСЕПРО з терміном дії з 21 березня 2016 року до 20 березня 2017 року, не є належним сертифікатом відповідності згідно з Порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі №804/1736/17, від 11 червня 2019 року у справі №803/1457/16, від 24 липня 2019 року у справах №803/1599/16, №817/2391/16, від 4 липня 2019 року у справі №803/1496/16, від 8 серпня 2019 року у справі №803/1495/16, від 28 жовтня 2019 року у справі №822/1631/16, від 28 листопада 2019 року у справах №815/2084/17, №803/1488/16.

Крім того, судами першої й апеляційної інстанцій встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 згідно з кодом MS9 з карт даних авто відповідає екологічним нормам рівня Євро 4, в той час як в наданому для реєстрації транспортного засобу сертифікаті вказано, що даний транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня Євро 5.

Отже, встановивши факт неналежності і недостовірності сертифікату відповідності, на підставі якого була здійснена реєстрація транспортного засобу, і встановивши невідповідність рівню токсичності Євро 5, що підтверджується листами уповноважених органів, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач правомірно прийняв оскаржуваний висновок про скасування реєстрації транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 518 CDI, тип - загальний автобус - D, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, з правом подальшого надіслання таких документів до правоохоронних органів.

Щодо доводів скажника про те, що скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу можлива у разі виявлення факту фіктивності чи підробки документів, за якими проводилася реєстрація, і ці обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами, наприклад, судовим рішенням у кримінальному провадженні, то колегія суддів не приймає такі доводи до уваги і вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось, приписами абзацу третього пункту 40 Порядку №1388 визначено, що у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Відповідно до пункту 5.7 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року №379 (далі - «Інструкція №379»), на підставі документів, що підтверджують встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в Центрі, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами, таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, або інформацію про реєстрацію яких не санкціоновано внесено до автоматизованої бази даних АІС Автомобіль та (або) Єдиного державного реєстру Державтоінспекції, працівники Центру оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи до органу досудового розслідування для подальшого проведення перевірки.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається чіткий алгоритм дій, а саме: виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих) за фіктивними чи підробленими документами, скасування державної реєстрації (перереєстрації), передача усіх відповідних документів до відповідного органу досудового розслідування.

Отже, встановивши факт реєстрації транспортного засобу за підробленими документами, реєстраційний орган має усі правові підстави для скасування державної реєстрації транспортного засобу, з правом подальшого надіслання таких документів до правоохоронних органів, а тому Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем правомірно винесено висновок про скасування державної реєстрації транспортного засобу позивача, оскільки наявні належні докази про підробку документів і такі надані уповноваженими організаціями.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі №803/1457/16, від 4 липня 2019 року у справі №803/1496/16, від 31 січня 2020 року у справі №140/2101/18, від 31 березня 2020 року у справі №140/1321/19 за аналогічних обставин.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на повно встановлених обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що доводи наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої й апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат касаційного перегляду справи судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду