У Х В А Л А        
28 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 376/321/19
провадження № 61-10258ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В.  розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гривачевською Ларисою Миколаївною, на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана адвокатом  Гривачевською  Л.  М.,  на  постанову  Київського  апеляційного  суду  від 11 листопада 2019 року в указаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків, зокрема необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести поважні підстави для поновлення строку та надати належні докази вказаних нею обставин, чітко вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), сплатити судовий збір.
У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, докази сплати судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року заявнику продовжено строк на усунення недоліків, оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 30 липня 2020 року заявником виконано не в повному обсязі. 
У жовтні 2020 року до Верховного Суду заявник надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року містить посилання на те, що оскаржене судове рішення заявником було отримано 09 липня 2020 року, оскільки судом апеляційної інстанції судові повідомлення та рішення надсилались ОСОБА_1 на адресу, за якою вона не зареєстрована та фактично не проживає, а її представнику - Гривачевській Л. М. не надсилались. 
Враховуючи те, що вказані скаржником обставини не підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.
Разом із тим, в уточненій касаційній скарзі заявник посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України не зазначає норми права, які на його думку порушено апеляційним судом та не вказує постанову Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, яку необхідно було врахувати. 
Таким чином, Верховний Суд констатує, що подана заявником касаційна скарга не містить належного викладу підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Враховуючи те, що заявник не виконав вимог процесуального закону під час подання касаційної скарги щодо наведення визначених процесуальним законом підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.
Станом на 28 вересня 2020 року ухвала Верховного Суду від 30 липня 2020 року не виконана в повному обсязі. Тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України  у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається. 
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гривачевською Ларисою Миколаївною, на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Є. В. Петров