Апеляційне провадження № 22-ц/824/2558/2020               

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
 30 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
Унікальний номер справи 759/16597/18
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів Вербової І.М., Саліхова В.В.,  за участю секретаря  судового засідання Пащенко О.П.,Кузнєцової В.В.
сторони справи:
позивач -                               ОСОБА_1 ,
відповідачі:                           Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс»,
                                               ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_3 ,
на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року, ухваленого  в приміщенні  суду під головуванням судді Шум Л.М.,-
 
                                            В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телерадіокомпанія Люкс" (далі ПрАТ "Телерадіокомпанія Люкс"), ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та спростування такої інформації, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1   на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » транслювався випуск програми автора та ведучого ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4». Відеозапис цієї програми розміщений також на сайті телеканалу за посиланням                                       ІНФОРМАЦІЯ_5 . Змістом цієї статті є текстова розшифровка цього відеоматеріалу. 20.10.2018  о 23:15 год. на сайті цього ж телеканалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» у підрозділі « Відеоблоги » розділу «Публікації» розміщена стаття « ІНФОРМАЦІЯ_6 »,  яка складена на підставі цього випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» та частково дублює зміст програми «ІНФОРМАЦІЯ_3». Вказана стаття міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зі змісту наведених програм, які знаходяться у вільному доступі та поширені серед невизначеного кола осіб, вбачається, що поширена інформація стосується позивача. В програмі « ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Відповідачами поширена недостовірна інформація відносно позивача, а саме: «... ОСОБА_1 був заступником голови Вищого господарського суду України, в якому разом зі своїм начальником ОСОБА_4 вони вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «Відтак, за часи ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів»; «Мої джерела твердять, що ОСОБА_1 довелося як щедрому Санта Клаусу роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму»; «СБУ стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_9, зокрема, всі ці роки він безперешкодно вкладав отримані з продажу суддівських рішень гроші в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.»; «В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився так званий центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримана докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам.»; «І ось через три роки у СБУ відкрилися очі. Вона оголосила судді ОСОБА_1 підозру у підтримці терористів.». У статті « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відповідачами поширена недостовірна інформація відносно позивача, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкованою ОСОБА_4 та   ОСОБА_1 , її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «... за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Всі ці роки ОСОБА_1 безперешкодно вкладав гроші, отримані з продажу суддівських рішень, в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку. В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився, так званий, Центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму». Позивач зазначає, що з 2000 року він працює суддею, з 16.05.2013 р. по теперішній час він є суддею Вищого господарського суду України. За весь час своє кар`єри він сумлінно та чесно виконував покладені на нього обов`язки, відповідно до вимог чинного законодавства, суддівську діяльність не поєднував з іншою оплачуваною роботою. Поширена вище інформація є такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, принижує його як людину, є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, негативною, образливою, дискредитаційною, спотворює уявлення про себе у суспільстві. Жодних неправомірних дій, злочинів під час правосуддя позивач не вчиняв, не є підозрюваним по жодному кримінальному провадженню, обвинувального вироку суду відносно позивача не має, в тому числі щодо вчинення корупційних діянь та діянь щодо фінансування тероризму, про які йдеться у публікації. Поширена інформація є догадками відповідачів, які належними доказами не підтверджені. Позивач зазначає, що за рахунок незаконної діяльності не збагачувався, великою кількістю нерухомого майна не володіє. Наявне майно зазначено в деклараціях, які є у вільному доступі на офіційному сайті Національного агентства України з питань запобігання корупції у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування. Декларація за 2017 рік підтверджує відсутність наявності у позивача майна, про яке зазначають відповідачі. Підозра у досудовому розслідуванні, яке проводить Генеральна прокуратура України стосовно позивача не скасована, досудове розслідування закінчено, триває ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а тому позивач не впливав на розслідування кримінальної справи, про яке зазначали відповідачі. Поширена інформація міститься у формі фактичних тверджень, які не можуть трактуватись як оціночні судження.
Після подання представником позивача 27.02.2019 заяви про уточнення  позовних вимог (а.с. 171- 175), останній просив  визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, викладену вище інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_1  на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у випуску програми « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та у статті  ОСОБА_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням            ІНФОРМАЦІЯ_5 а саме: «... ОСОБА_1 був заступником голови Вищого господарського суду України, в якому разом зі своїм начальником ОСОБА_4 вони вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «Відтак, за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «...цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів»; «            ОСОБА_1 довелося....роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму»; «СБУ стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_9, зокрема, всі ці роки він безперешкодно вкладав отримані з продажу суддівських рішень гроші в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.»; «В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився так званий центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам.»; «Вона оголосила судді ОСОБА_1 підозру у підтримці терористів.».
Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підрозділі « Відеоблоги » розділу «Публікації» та міститься за        ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; « ІНФОРМАЦІЯ_11 , її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «... за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що судця ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Всі ці роки ОСОБА_1 безперешкодно вкладав гроші, отримані з продажу суддівських рішень, в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.  В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився, так званий, Центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму». Зобов`язати відповідачів у випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» та веб-сайті телеканалу «    ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_12 у розділу «Публікації» спростувати недостовірну інформацію, шляхом проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду у справі, не допускаючи власних коментарів. Зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, шляхом розміщення на на веб-сайті телеканалу «    ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_12 у розділі «Публікації» з розміщенням на посилання на спростування на головній сторінці сайту, повідомлення про спростування недостовірної інформації із заголовком: «Спростування недостовірної інформації стосовно ОСОБА_1 » із викладенням вступної та резолютивної частини рішення суду. Зобов`язати ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» вилучити статтю автора ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщену в мережі інтернет на веб- сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 20.10.2018 р. за посиланням           ІНФОРМАЦІЯ_5  та вилучити статтю « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розміщену в мережі інтернет на веб-сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням         ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Просив понесені судові витрати, у зв`язку з зверненням до суду  покласти на відповідачів.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.19 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу  та посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове  судове рішення про задоволення його позовних вимог.
Зокрема, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що не встановивши обставини які мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції помилково визнав поширену відносно нього недостовірну інформацію такою, що не порушує його немайнові права, виключно з підстав того, що він є публічною особою. При цьому суд вважав, що першоджерело розповсюдженої інформації взято із офіційного веб-сайту Служби безпеки України та Генеральної прокуратури України. Між тим, суд не надав належної правової оцінки посиланням відповідача на зазначені джерела, з яких не вбачається посилань на його ім`я чи прізвище, а отже вони не є доказом достовірності інформації та не можуть бути  першоджерелом її поширення. Інформація ж з сайту та прес-релізу Генеральної прокуратури України, взагалі не має відношення до поширеної недостовірної інформації,оскільки стосується кримінального провадження, яке розслідується СБУ. 
Порушення судом норм матеріального права, на думку позивача полягає в тому, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норми Конституції України (статті 32, 34), Конвенції про захист прав людини (статтю10) та Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, оскільки висновки суду суперечать вказаним нормам, якими передбачено, що здійснення свобод пов`язане з обов`язками та відповідальністю та може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям які встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві,зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Тобто, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, зазначає позивач, відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність,честь чи ділову репутацію. Суд не застосував закон, який підлягає до застосування, а саме ст.68 Конституції України та ч.2 ст.302 ЦК, якими обмежено здійснення свободи слова та вираження поглядів щодо захисту репутації чи прав інших осіб. Суд також невірно витлумачив  практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що хоча преса і відіграє істотну роль у демократичному суспільстві, вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації та прав інших осіб.
За змістом зазначених норм не вбачається, що публічна особа, в силу лише свого статусу, позбавлена права на спростування інформації щодо себе, якщо така інформація є недостовірною та не відповідає фактам.
Судом також проігноровано судову практику з аналогічних спорів, якими встановлено право позивача на захист свого немайнового права та повагу до честі та гідності внаслідок поширення недостовірної інформації відповідачами, незважаючи на його (позивача) публічний статус. 
Позивач в своїй апеляційній скарзі  зазначає також, що суд першої інстанції не встановивши обставин справи, які свідчили б про порушення його прав  щодо його честі, гідності і ділової репутації, фактично визнав взагалі відсутність у нього цих прав передбачених ст.ст.201 та 297 ЦК України.
З огляду на зазначені порушення позивач вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представники підтримали апеляційну скаргу, з підстав викладених в ній. Просили задовольнити апеляційну скаргу.
Відповідачі ОСОБА_2 та представник ПрАТ "Телерадіокомпанія "Люкс" проти апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, яке на їх думку ухвалено з дотриманням вимог закону.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до  часткового задоволення, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.10.2018  на телеканалі «ІНФОРМАЦІЯ_2» транслювався випуск програми автора та ведучого ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Відеозапис цієї програми ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:00, розміщений також на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням    ІНФОРМАЦІЯ_5  та містить наступну інформацію: «... ОСОБА_1 був заступником голови Вищого господарського суду України, в якому разом зі своїм начальником ОСОБА_4 вони вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «Відтак, за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів»; «Мої джерела твердять, що ОСОБА_1 довелося як щедрому Санта Клаусу роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму»; «СБУ стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_9, зокрема, всі ці роки він безперешкодно  вкладав отримані з продажу суддівських рішень гроші в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.»; «В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився так званий центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам.»; «І ось через три роки у СБУ відкрилися очі. Вона оголосила судді ОСОБА_1 підозру у підтримці терористів.» (а.с. 39-42, 66- 68).
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:15 год. на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підрозділі «Відеоблоги» розділі «Публікації» розміщена стаття « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Вказана  стаття                               міститься                          за                               посиланням
ІНФОРМАЦІЯ_7 та містить, в тому числі наступну інформацію: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкованою ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 , її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «... за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Всі ці роки ОСОБА_1 безперешкодно вкладав гроші, отримані з продажу суддівських рішень, в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку. В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився, так званий, Центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму» (а.с. 43-44, 62).
Відповідно до наданої представником декларації ОСОБА_1 за 2017 pік, роздрукованої із сайту Єдиного державного реєстру декларацій, зазначено, що позивач є суддею Вищого господарського суду України. Об`єктами його нерухомості є житловий будинок, загальною площею 73,10 кв.м., що знаходиться в Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Ходосівка, датою набуття права є 02.01.2015, квартира в м. Києві, загальною площею 84,5 кв.м., дата набуття права 16.02.12. Цінним рухомим майном (крім транспортних засобів) вказано годинник, карабін та мотоцикл (мопед) (а.с. 77-86).
За висновком лінгвістичної експертизи №15/19 від 22.02.2019, складеного ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» визначено, що висловлювання: «... ОСОБА_1 був заступником голови Вищого господарського суду України, в якому разом зі своїм начальником ОСОБА_4 вони вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне»; «Відтак, за часи  ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися»; «Цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів»; «Мої джерела твердять, що ОСОБА_1 довелося як щедрому Санта Клаусу роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі»; «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму»; «СБУ стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_9, зокрема, всі ці роки він безперешкодно вкладав отримані з продажу суддівських рішень гроші в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.»; «В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився так званий центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам.»; «І ось через три роки у СБУ відкрилися очі. Вона оголосила судді ОСОБА_1 підозру у підтримці терористів.», «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкованою ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 , її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне» містить дані, які можна перевірити на відповідність їх дійсності, є фактичним твердженням. Вислів «За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне» відноситься до позивача, є поясненням, яким чином «підпорядковані» ОСОБА_1 судді приймали рішення у господарських справах. Тексти публікації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та стенограми відеозапису програми «ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 » від 20.10.2018, висловлювання «Цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів» відноситься до позивача, під словосполученням «цей судця» мається на увазі ОСОБА_1 (а.с. 147-168).
Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені позову суд першої інстанції, встановивши приведені обставини, оцінивши надані сторонами докази, в контексті всієї поширеної інформації щодо  нього, застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, дійшов висновку що поширена відповідачами 20.10.2018 інформація відносно ОСОБА_1 , не є такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, викладені відомості містять фактичні, оціночні судження та стосуються  позивача як публічної особи, так і іншої особи.
Суд також встановив, що першоджерелом поширеної відповідачами інформації є інформація розміщена на офіційних сайтах Служби безпеки України  та Генеральної прокуратури України. 
З зазначених підстав суд не прийняв до уваги наданий позивачем висновок лінгвістичної експертизи № 15/19 від 22.02.2019. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не може повністю погодитись з рішення суду, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб (ст.ст.32,34 Конституції України).
У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. 
Як вбачається з принт-скрину  з офіційного сайту Служби безпеки України,12 жовтня 2018 року прес-центром СБ України  розміщена  наступна інформація (дослівно):" Співробітники служби безпеки України у межах розпочатого кримінального провадження викрили колишнього заступника голови Вищого Господарського суду України на фінансуванні терористичних організацій "Д\ЛНР".
Оперативники спецслужби встановили, що під час перебування на посаді зловмисник за неправомірну винагороду "впливав" на винесення необхідних замовниками судових рішень. Для легалізації отриманих коштів суддя через довірених та підставних осіб, зокрема, скуповував бізнес об`єкти та комерційну нерухомість на тимчасово окупованих терористами територіях Донеччини.
Співробітники СБ України задокументували, що комерційні структури підконтрольні колишньому заступнику голови суду регулярно сплачували податки та збори так званим офіційним відомствам терористів. В одному з приміщень, придбаних суддею у Донецьку, було розміщено підрозділ фейкового центробанку ДНР.
Під час санкціонованих слідчих дій у Києві за адресами проживання зловмисника, інших фігурантів справи та їхніх офісах правоохоронці вилучили документацію та носії інформації, які можуть свідчити про причетність зловмисників до здійснення комерційних оборудок на території ОРДЛО і фінансуванні терористів. Співробітники СБУ також вилучили понад двісті десять тисяч доларів США, більш ніж одинадцять тисяч євро та понад двісті тридцять тисяч гривень. За однією адресою фігурантів справи оперативники спецслужби виявили й самого колишнього заступника голови Вищого Господарського суду.
Триває досудове розслідування у кримінального провадженні, розпочатому за ч.2.ст.258-5 Кримінального кодексу України (фінансування тероризму)".
З принт-скрину з офіційного сайту Генеральної прокуратури України, датованого 18 жовтня 2018 року управлінням зв`язків із громадськістю та ЗМІ Генеральної прокуратури України повідомлено (дослівно) наступне: "Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в ряді кримінальних проваджень за фактами неправомірних дій окремих суддів та працівників Господарських судів України.
За наслідками зібраних доказів в одному з таких кримінальних проваджень повідомлено про підозру колишнім Голові та заступники Голови Вищого господарського суду України (а нині суддям цього суду) у вчиненні злочинів,передбачених ч.2 ст.376 (втручання в діяльність судових органів),ч. 2 ст.376-1 (незаконне втручання в роботу автоматичної системи документообігу суду) КК України.
Як встановлено у ході слідства зазначені особи у період 2011-2014 років,перебуваючи на керівних посадах у системі Господарських судів України,використовуючи своє службове становище здійснювали втручання в діяльність суддів з метою перешкоджання належного виконання ними своїх службових зв`язків з метою домогтися винесення ними неправосудних рішень, а також здійснювали незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду з метою розподілу справ (заяв) на попередньо визначених ними суддів.
На цей час у кримінальному провадженні вживаються заходи щодо обрання стосовно підозрюваних запобіжних заходів.
Досудове розслідування триває,проводиться комплекс слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на повне і всебічне з`ясування всіх обставин зазначених злочинів, а також перевірки підозрюваних на причетність до інших протиправних дій".
Кількість переглядів: 4386.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачами була поширена інформація відносно ОСОБА_1 шляхом: 1) транслювання на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » випуску програми автора та ведучого ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; 2) поширення цього відеозапису з текстовою розшифровкою у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5; 3 ) публікації на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підрозділі « Відеоблоги » розділу «Публікації» статті « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яка міститься за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7.    Відповідно до ст. 302 Цивільного кодексу України фізична особа не несе відповідальності за поширення інформації, отриманої з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо) в разі її спростування. 
При цьому, закон встановлює обов`язок робити посилання на таке джерело.                      Спеціальні підстави звільнення від відповідальності журналістів передбачено у Законах України «Про телебачення і радіомовлення» та  «Про друковані засоби масової інформації».
Так журналісти / аудіовізуальних ЗМІ можуть бути звільнені від відповідальності у  випадках, коли, зокрема, інформація є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів власних повноважень, фізичних та юридичних осіб.
Співставляючи  зміст наведених трансляції, публікації та відеозапису з офіційними повідомленнями СБУ та Генеральної прокуратури України апеляційним судом встановлено, що  поширена частина  інформації стосовно позивача не міститься в контексті повідомлень СБУ та ГПУ, не   є дослівним відтворенням інформації яка в них розміщена та  стосується не лише позивача, а інших осіб та їх дій,  а саме  «… ОСОБА_1 був заступником голови Вищого господарського суду України, в якому разом зі своїм начальником ОСОБА_4 вони вибудували масштабну схему заробітку грошей.»;
- «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне.»;
- «Відтак, за часи ОСОБА_5 скандальна пара ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ.»;
Інформація: «не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися», «Цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів»  не підтверджена та спростовується декларацією ОСОБА_1 про отримання ним доходів за 2017 рік (т.1 а.с.77-86).
Не підтверджено також належними доказами висловлювання,а саме : «ОСОБА_1 довелось… роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі.» .
Приведена інформація взагалі не міститься в офіційних повідомленнях СБУ та Генеральної прокуратури, є недостовірною, негативною для позивача та викладена у формі фактичних тверджень автора, інформація  доведена (поширена) відповідачами до відома багатьох осіб.
Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні зазначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.
Праву на свободу думки і слова,на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку,що ганьбить її честь, гідність чи ділову репутацію.
Таким чином, проаналізувавши інформацію, наведену у спірних публікації та відеозаписі, а також характер використаних при її викладенні мовних засобів, колегія суддів дійшла висновку, що вказана інформація здебільшого подана саме у формі фактичних тверджень (даних) та не може кваліфікуватись як оціночні судження, з огляду на використання наступних мовних оборотів, застосованих автором: «будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші», «судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь», «за прийняття законного рішення часто теж треба було платити», « ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ», «цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів», «ОСОБА_1 довелось... роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі».
Отже, із мовностилістичного наповнення наведених речень вбачається, що при згадуванні позивача автор не використовує прикметники, гіперболи, алегорії або сатиру, які зазвичай застосовуються при наданні критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи. Навпаки, зазначені вище фрагменти мають категоричну стверджувальну форму, прямо вказують на вчинення позивачем тих чи інших протиправних дій (дифамаційні обвинувачення), чим дискредитують його в очах оточуючих, формуючи у них відповідну негативну оцінку ділових та професійних якостей позивача.
Те, що спірні вислови містять дані, які можна перевірити на відповідність їх дійсності, тобто є фактичним твердженням та стосуються безпосередньо позивача, підтверджується,в цій частині, висновком лінгвістичної експертизи ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" №5/19 від 22.02.2019 (т.1 а.с.147-168).
Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні лані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості
В порушення вимог закону, суд першої інстанції жодним чином не проаналізував приведену  та поширену про позивача інформацію, не визначився з характером такої інформації та без наведення жодного мотивування дійшов хибного висновку  про те, що приведені  висловлювання є одночасно фактичними та оціночними судженнями, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, в цій частині, не можливо визнати законним та обґрунтованим, і, в цій частині рішення підлягає скасуванню та ухваленню, в цій частині, нового судового рішення про задоволення зазначених позовних вимог ОСОБА_1 .
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).
Обираючи спосіб спростування інформації в частині, яку суд визнає недостовірною, апеляційний суд погоджується зі способом спростування такої інформації передбаченим позивачем.
Поряд з цим, рішення суду першої інстанції в частині поширення решти інформації щодо позивача ОСОБА_1 , а саме: «Днями в СБУ заявили, що викрили ОСОБА_1 ще й у фінансуванні тероризму.»;
- «СБУ стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_9, зокрема, всі ці роки він безперешкодно вкладав отримані з продажу суддівських рішень гроші в купівлю нерухомості в окупованому Донецьку.»;
- «В одному з офісів, придбаних ОСОБА_1 навіть розмістився так званий центробанк донецьких сепаратистів. Крім того, СБУ отримала докази того, що підконтрольні ОСОБА_1 фірми регулярно сплачували податки бойовикам.»;
- «Вона (СБУ) оголосила судді ОСОБА_1 підозру у підтримці терористів.», ухвалено з дотриманням вимог закону є законним та обґрунтованим і висновки суду про відмову позивачу у задоволенні позову, в цій частині, ґрунтуються на встановлених судом обставинах та доказах, яким суд надав належну правову оцінку та застосував норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини. 
В розумінні статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача і які не можливо перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.
Ці положення відповідають прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції і зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).
Згідно роз`яснень, викладених у  пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
У розумінні п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» 27.02.2009 N 1, судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника голови Вищого господарського суду України, належав до категорії публічних осіб та врахував, що відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від -9.11.2017 у справі № 6-639це17 у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).
У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Також, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.
Європейський суд з прав людини на підставі своєї практики застосування Конвенції встановив, що її 10 стаття обумовлює різний ступінь захисту для тих чи інших категорій вираження поглядів.
У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» Європейський суд з прав людини вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується.
У справах «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), у яких йшлось про публічну критику політиків, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів.
З аналізу вказаних рішень вбачається, що Європейський суд з прав людини вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики.
У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку активістів, журналістів так і пересічних громадян. Інформація, поширена відповідачами стосується виключно професійної діяльності, а не його приватного життя. Крім того, враховуючи публічний статус позивача та те, що поширена інформація стосувалася його публічної діяльності та мала суспільний інтерес, позивач повинен : бути терпимим до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб.
Разом із тим, частиною першою статті 30 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачено, що журналіст має право шукати, одержувати і поширювати інформацію.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUKAND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).
Слід зауважити, що журналістська свобода та громадська діяльність також включають можливість перебільшень або навіть провокацій. Повідомлення новин, засноване на інтерв`ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль «сторожового пса суспільства» (рішення ЄСПЛ у справі «The Observer and The Guardian v. the United Kingdom», від 15 листопада 1991 року). У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» заява № 16695/04 від 15 липня 2010 року, остаточне 15 жовтня 2010 року).
Преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, тим не менш, її обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу;  включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій. Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо такої публічної особи як політик є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об`єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більш) толерантність (GAZETA UKRAINA-TSENTR v. UKRAINE, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року).
Відтак, оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державної влади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Вказані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Відповідно до 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно штатного розкладу Вищого Господарського Суду України станом на час поширення приведеної вище інформації в штаті зазначеного суду передбачалось сім заступників голови суду, в тому чисті та зокрема, позивач ОСОБА_1 (т.2 а.91), що останнім і не заперечувалося.
Проте, доказів на спростування того, що поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 інформація стосувалася  іншого  заступника голови Вищого господарського суду, а не його ( ОСОБА_1 ) останній не надав.
Стосовно посилань позивача та його представників на чинне рішення Печерського районного суду м. Києва  від 09.10.2019, яким   визнано недостовірною та негативною інформацію поширену в жовтні 2018 року відносно позивача ОСОБА_1 ПП "Українська правда", колегія суддів зазначає, що ця інформація не є аналогічною з інформацією, яка є предметом перегляду, і як вбачається була визнана Печерським районним судом м. Києва, як така, що поширена без посилань на інші джерела, а відтак в розумінні ст.80 ЦПК України цей доказ неможливо визнати таким, який з сукупності з іншими доказами можливо віднести до предмета доказування саме в цій цивільній справі.
Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права висновків судді першої інстанції, в частині, в якій колегія суддів погодилась з рішенням суду, не спростовують, на порушення ст. 367 ЦПК зводяться до переоцінки доказів, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Вирішуючи питання згідно ст. 141 ЦПК України щодо розподілу між сторонами судових витрат апеляційний суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати в вигляді сплаченого судового збору при подачі позову та при подачі апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволення позовних вимог.
Так, за подачу позову в суді першої інстанції позивачем сплачено 4933,60грн., за подачу апеляційної скарги 7400,40 грн. (4 933,60+7400,40:2:2=3083,50 грн.), тобто по 3083,50 грн. з кожного відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні вимог, а саме: про визнання  недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме: «… ОСОБА_1 … разом зі своїм начальником, … вибудували масштабну систему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована … ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне. »; «Відтак, за часів ОСОБА_5, … ОСОБА_1 та підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Отож і не дивно, що суддя ОСОБА_1 , за часи керівництва господарською суддівською вертикаллю встиг непогано збагатитися.»; «… цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів.»; «… ОСОБА_1 довелося… роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі.»;
про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті ОСОБА_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме: «… ОСОБА_1 … разом зі своїм начальником … вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована … ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне. »; «Відтак, за часи ОСОБА_5 … ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися.»; «…цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів.»; «… ОСОБА_1 довелося… роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі.»;
про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підрозділі «Відеоблоги» розділу «Публікації» та міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; « Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкованою … ОСОБА_1 , і її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне.»; «… за часи ОСОБА_5 … ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися.» скасувати та ухвалити в зазначеній частині нове судове рішення наступного змісту про задоволення зазначених вимог.
Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме: «… ОСОБА_1 … разом зі своїм начальником, … вибудували масштабну систему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована … ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне. »; «Відтак, за часів ОСОБА_5, … ОСОБА_1 та підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Отож і не дивно, що суддя ОСОБА_1 , за часи керівництва господарською суддівською вертикаллю встиг непогано збагатитися.»; «… цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів.»; «… ОСОБА_1 довелося… роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі.
Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті ОСОБА_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме: «… ОСОБА_1 … разом зі своїм начальником … вибудували масштабну схему заробітку грошей.»; «Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкована … ОСОБА_1 і була влаштована так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. З іншого боку, якщо закон був на вашому боці, то судді підпорядковані ОСОБА_1 не могли просто так взяти і винести рішення на вашу користь. За прийняття законного рішення часто теж треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне. »; «Відтак, за часи ОСОБА_5 … ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися.»; «…цей суддя є власником дванадцяти квартир, кількох офісів і будинку на тисячу квадратних метрів.»; «… ОСОБА_1 довелося… роздати в якості подарунків більшу частину з цих тринадцяти мільйонів швейцарських франків за правильне розслідування його справи в прокуратурі.».
Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яка розміщена на сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підрозділі «Відеоблоги» розділу «Публікації» та міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; « Вся вертикаль господарських судів України була підпорядкованою … ОСОБА_1 , і її було влаштовано так, що будь-яке рішення, яке стосується господарських суперечок можна було купити за гроші. За прийняття законного рішення треба було платити, оскільки, якщо ви не заплатите за законне рішення, ваш опонент може купити рішення незаконне.»; «… за часи ОСОБА_5 … ОСОБА_1 , а також підконтрольні їм судді втрутилися в розгляд сотень справ. Не дивно, що суддя ОСОБА_1 за часи своєї кар`єри встиг непогано збагатитися.».
Зобов`язати ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс» в наступному з моменту набрання рішенням суду законної сили у випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_3» спростувати недостовірну інформацію шляхом проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, не допускаючи при цьому власних коментарів.
Зобов`язати ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс» спростувати не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті телеканалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» www.24tv.ua у розділі «Публікації» з розміщенням посилання на спростування на головній сторінці сайту, повідомлення про спростування недостовірної інформації із заголовком: «Спростування недостовірної інформації стосовно ОСОБА_1 » із викладенням вступної та резолютивної частини рішення суду таким самим шрифтом, як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів.
Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс» вилучити статтю автора ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщену в мережі інтернет на веб-сайті телеканалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5.
Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс» вилучити статтю « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщену в мережі інтернет на веб-сайті телеканалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7.
 Стягнути з ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» на користь ОСОБА_1 судовий збір по        3 083 (три тисячі вісімдесят три) грн. 50 коп. з кожного.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 05.10.2020.

Суддя-доповідач       
 
Судді: