ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2020 р.                                                            Справа №909/33/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                            Дубник О.П.
суддів                                                                                Зварич О.В.
                                                                                Якімець Г.Г.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства (далі - КП) “Водотеплосервіс” Калуської міської ради вих.. № 607 від 26.06.2020 (вх.№ 01-05/1935/20 від 06.07.2020)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020 (повний текст рішення складено 02.06.2020, суддя Шкіндер П.А.)
у справі № 909/33/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) “Карпатнафтохім”, м. Калуш
до відповідача: КП “Водотеплосервіс” Калуської міської ради, м. Калуш
про розірвання договору на централізоване водовідведення.

за участі представників:
від позивача:  Марчак М.П. – адвокат (довіреність №50-87 від 09.12.2019);
від відповідача: Шевчук П.В. – адвокат  (ордер серія ІФ №105609 від 16.12.2020).

1. Розгляд справи. 
Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст.  35,  36,  37 ГПК України  не заявлялось.
Судове засідання   не фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису згідно з ч. 3  ст. 222 ГПК України.
2.  Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 (головуючий-суддя Дубник О.П., судді: Гриців В.М. та Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020 у справі №909/33/20.
В подальшому, відповідно до розпорядження керівника апарату №518 від 16.11.2020, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді – члена колегії Гриців В.М. проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. № 01-05/1935/20) у справі №909/33/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 (головуючий-суддя Дубник О.П., судді: Зварич О.В. та Якімець Г.Г.) судове засідання з розгляду справи №909/33/20 призначено на 16.12.2020.
В судове засідання 16.12.2020 з`явилися представники позивача та відповідача, які  надали пояснення по суті апеляційної скарги.
Клопотань процесуального характеру учасниками провадження не заявлялось.
3. Короткий зміст позовних вимог.
ТОВ «Карпатнафтохім» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про розірвання Договору №А201404639 від 16.06.2014  на  централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод.
В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначає, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого водовідведення  в частині очищення стічних вод призвело до існування значного боргу і відповідно до ст. 615 ЦК України дає право позивачу  частково або повністю відмовитися від договору. Систематичне  не виконання відповідачем істотних умов укладеного договору позбавляє позивача отримати кошти за надані послуги, які він очікував отримати при укладенні договору; зазначені  обставини не дозволяють позивачу  належним чином підтримувати в працездатному стані технологічне обладнання та устаткування; закуповувати необхідні реагенти та проводити оплату за спожиту електроенергію, яка значно подорожчала з минулими періодами; проводити  оплату пари та вчасно виконувати обов`язки з виплати заробітної плати працівникам. 
Направлену у відповідності до  вимог ст. 188 ГК України пропозицію про розірвання договору  відповідач залишив без реагування.
4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020  позовні вимоги задоволено, розірвано договір № А2014.04639 від 16.06.2014р. на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод, укладений між ТОВ «Карпатнафтохім» та КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради.
При ухваленні рішення, судом першої інстанції зроблено висновок, що укладений між сторонами у справі договір, про розірвання якого позивач звернувся до суду, за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який відповідно до  ст.907 Цивільного кодексу України  може бути розірваний шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.  При цьому суд першої інстанції зазначає, що на час вирішення даного спору вимоги  ст. 188 Господарського кодексу України  щодо направлення іншій стороні пропозиції про розірвання договору, були дотримані позивачем. Обставини щодо отримання вказаної пропозиції відповідачем  протягом розгляду справи не заперечувались.
Крім того, суд першої інстанції вказує, що п.7.2. Договору  передбачено підстави, за наявності яких сторона може реалізувати своє право на одностороннє розірвання договору.
Суд першої інстанції прийшов до переконання, що оскільки відповідач прострочив оплату за отримані послуги  позивачу, що є істотним порушенням договору, то позивач вправі вимагати його розірвання у відповідності до приписів  ст. 651  ЦК України.
5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін у справі.
5.1.  КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020 у справі №909/33/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Карпатнафтохім» залишити без задоволення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було допущено  порушення норм процесуального прав та невірно застосовано норми матеріального права, що виразилося у не проведенні аналізу усіх обставин справи та порушення процесуальної форми розгляду цивільної справи, не забезпечено принципів змагальності та рівності, що проявлялось у недостатності з`ясування особливостей доказової бази і у неправильному тлумаченні самих доказів, також до кінця не перевірено джерела та правову природу отриманої інформації, вагомість всіх заявлених аргументів та, не зважаючи на явні та відкриті факти, а також інші переконливі дані, що свідчать про законність усіх заявлених вимог, було прийнято рішення не на користь апелянта.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що КП Водотеплосервіс» є єдиним у м. Калуші суб`єктом відносин у сфері питної води, яке повинно проводити гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних потреб, забезпечення дошкільних закладів, закладів громадського харчування та охорони здоров`я. А внаслідок розірвання договору з ТОВ «Карпатнафтохім», виникне реальна загроза зриву забезпечення м. Калуша водопостачанням та водовідведенням, а отже і можливе настання непередбачуваних санітарно-епідеміологічних та екологічних наслідків.
Апелянт зазначає, що позивач є монополістом у сфері надання даного виду послуг, що підтверджується тим, що ТОВ «Карпатнафтохім» внесено до реєстру суб`єктів природних монополій у сфері централізованого водовідведення, і тому КП «Водотеплосервіс» не має технічної можливості укласти аналогічний договір із будь-яким іншим суб`єктом господарської діяльності.
Апелянт вважає, що  суд першої інстанції, відхиливши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, тим самим не надав можливості представнику відповідача бути присутнім в засіданні, що унеможливило всебічне дослідження обставин справи судом.
Крім того, апелянт посилаючись на практику Європейського суду з прав людини вважає, що оскаржуване рішення не мотивоване та ухвалене за умов неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.
5.2. ТОВ «Карпатнафтохім» у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно і всебічно перевірив всі обставини, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому відсутні підстави для його скасування  відсутні; аргументи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, суперечать вимогам чинного законодавства України, є невірними і не можуть служити підставою для відмови у задоволенні законних позовних вимог позивача.
Позивач заперечує доводи апелянта з тих же підстав, на яких грунтував свої позовні вимоги. 
Щодо посилання апелянта на можливість виникнення непередбачуваних техногенно-екологічних та санітарно-епідеміологічних наслідків, на переконання позивача це суперечить вимогам ст. 42 ГК України, оскільки відповідач здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, саме він несе відповідальність за здійснення даної діяльності і всі наслідки такої діяльності. 
Крім того, як вважає позивач, неналежне здійснення відповідачем господарської діяльності не є підставою звільнення його від відповідальності за неналежне виконання ним зобов`язань по Договору.
Поряд з іншим, позивач вважає, що відповідач бездоказово стверджує, що позивач є монополістом у сфері централізованого водовідведення, а розірвання договору є порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним становищем. В матеріалах справи відсутні будь-які посилання на докази, на підставі яких відповідач встановив, що позивач є монополістом і розірвання Договору є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.
Позивач звертає увагу суду на те, що рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції вправі прийняти виключно Антимонопольний комітет України в порядку, встановленому даним законом та чинним законодавством України, і як стверджує позивач такого рішення щодо позивача не існує.
6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
16.06.2014 між ТОВ "Карпатнафтохім" (виконавець) та КП   "Водотеплосервіс" Калуської міської ради  (замовник) укладено договір № А201404639 (далі за текстом - Договір) на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод (а.с.20-24).
Відповідно до п.1.1 Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод, на умовах, що наведені в договорі. На умовах даного договору замовник оплачує послуги, що будуть надані виконавцем в межах даного договору в межах даного Договору.
Згідно пункту 3.5 Договору оплата замовником вартості послуг з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод проводиться за фактично очищені виконавцем стічні води до 25 числа кожного місяця наступного за звітним, на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного сторонами відповідно до п.3.2 Договору, або акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного виконавцем у випадку передбаченому п.3.3 Договору, шляхом сплати коштів на розрахунковий рахунок виконавця, що вказаний в Договорі.
Відповідно до пунктів 7.1 та 7.3 Договору даний договір набуває чинності з 01.07.2014 та діє до 31.12.2014 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.  У випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору, протягом одного місяця до закінчення дії договору, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах, які в ньому передбачені.
Згідно п.7.2 Договору при невиконанні зобов`язань або порушенні умов цього Договору однією із сторін інша сторона має право розірвати Договір у встановленому законом порядку з висуненням вимог про відшкодування понесених збитків.
З укладених Угоди №1 від 11.06.2015 про внесення змін і доповнень до Договору №А201404639 на прийняття та очищення стічних вод (а.с.25), Угоди №3 від 22.12.2015 про внесення змін і доповнень до Договору №А201404639 від 16.06.2014 на прийняття та очищення стічних вод (а.с.26), Додаткової угоди до Договору №А201404639 від 16.06.2014 на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод від 01.11.2018 (а.с.29) та Додаткової угоди №4 від 09.10.2019 до Договору на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод №А201404639 від 16.06.2014 (а.с.30) вбачається, що Договір №А201404639 від 16.06.2014 був неодноразово продовжений у відповідності до п. 7.3. Договору.
На виконання умов Договору №А201404639 від 16.06.2014 про централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод між ТОВ «Карпатнафтохім» та КП «Водотеплосервіс» було оформлено та підписано двосторонні акти приймання-передачі наданих послуг, які є підставою розрахунків за надані послуги, зокрема акти на надання послуг з очищення стічних вод, які підтверджують, що виконавець виконував та продовжує виконувати належним чином, взяті на себе зобов`язання. Вказані акти підписні замовником без зауважень (претензій) щодо наданих послуг (а.с.45-68).
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 у справі 909/913/16 затверджено мирову угоду сторін по справі 909/913/16, укладену 09.11.16 між    ТОВ «Карпатнафтохім» та КП «Водотеплосервіс». Сторони домовились врегулювати спір по справі № 909/913/16 шляхом підписання та виконання Мирової угоди. Позивач відмовився від стягнення пені в сумі 1    154    037,15 грн, інфляційних втрат в сумі 4    112    354,57 грн та 3% річних в сумі 649    357,13 грн. Відповідач визнав свої зобов`язання в повному обсязі по сплаті боргу перед Позивачем за період липень 2014 року по серпень 2016 року, який випливає з Договору №А201404639 від 16.06.2014 та становить 18  566 582,50 грн. Відповідач зобов`язався компенсувати понесені Позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у справі №909/913/16 у розмірі  206  700,00 грн. Відповідач зобов`язався та гарантував сплатити Позивачу суму, зазначену в пунктах 3-4 даної Мирової угоди шляхом розстрочення заборгованості протягом 36 (тридцяти шести) місяців, відповідно до доданого графіку платежів (а.с.31-34).
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №60403052) від 23.10.2019 відкрито провадження на виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 у справі 909/913/16, оскільки відповідачем, відповідно до графіку розстрочених платежів, не повністю сплатив залишок заборгованості (а.с.35-36).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2018 у справі №909/71/18 позовні вимоги задоволено частково, Стягнуто з Комунального підприємства «Водотеплосервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім»  кошти в сумі 12  666 728,56 грн, з яких: сума основного боргу – 10  877 573,79 грн, три проценти річних – 200 898,67 грн, інфляційні втрати – 763 055,16 грн,  пеня – 825 200,94 грн,  а також судовий збір в розмірі 190 000,92 грн (а.с.37-41).
20.07.2018 Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ №499 на примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2018 у справі №909/71/18 (а.с.42).
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2019 (ВП№60402793) відкрито виконавче провадження з виконання наказу №499 виданого 20.07.2018 на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2018 у справі №909/71/18 (а.с.43-44).
02.01.2020 ТОВ «Карпатнафтохім» направив КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради лист №1 від 02.01.2020 з пропозицією про розірвання договору №А201404639 від 06.06.2014 до якого долучено угоду від 02.01.2020 про розірвання Договору №А201404639 від 16.06.2014 (а.с.69-72). Остання залишена відповідачем  без реагування.
7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.
Згідно зі  ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Предметом спору є вимога позивача  про  розірвання договору  у зв`язку із істотним порушенням його умов відповідачем в частині оплати наданих послуг, що є істотною умовою спірного договору.
Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання    Глави 63 Цивільного кодексу України.
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.  173,  174,  175 Господарського кодексу України  (далі за текстом -  ГК України), ст.  11,  202,  509 Цивільного кодексу України, і згідно  ст. 629 Цивільного кодексу України  (далі за текстом -  ЦК України) є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 626 Цивільного кодексу України  визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Нормами  статті 629 ЦК України  встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.
Згідно з ч. 1  ст. 901 ЦК України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до  ст. 903 ЦК України  якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
Частина 1  статті 526 ЦК України  встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Предметом спору у цій справі є вимога позивача про розірвання договору у зв`язку із істотним порушенням його умов та повернення суми попередньої оплати.    
Відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору.
Згідно  ст. 615 ЦК України  у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Цивільне законодавство базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1  ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Оцінка порушення умов договору, як істотне, повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2  ст. 651 ЦК України, а саме, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.    
Отже, оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що сталися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Обґрунтування істотності (значної міри) порушення умов договору відповідачем і підлягає дослідженню і оцінці в межах цієї справи.
Так з пункту 1.1 Договору вбачається, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод, на умовах, що наведені в договорі. На умовах даного договору замовник оплачує послуги, що будуть надані виконавцем в межах даного договору в межах даного Договору.
Відповідно до п. 3.2. Договору на сумарну кількість стічних вод, що підлягає оплаті, оформляється двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими особами обох сторін в перший робочий день місяця, наступного за звітним та є підставою розрахунків за надані послуги. 
Згідно пункту 3.5 Договору оплата замовником вартості послуг з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод проводиться за фактично очищені виконавцем стічні води до 25 числа кожного місяця наступного за звітним, на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного сторонами відповідно до п.3.2 Договору, або акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного виконавцем у випадку передбаченому п.3.3 Договору, шляхом сплати коштів на розрахунковий рахунок виконавця, що вказаний в Договорі.
З системного аналізу умов договору вбачається, що метою договору є надання послуг з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод, а обов`язок оплати за договором у відповідача виникає виключно після досягнення цієї мети.
Проте, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, досить тривалий час відповідач не виконує своїх зобов`язань по оплаті послуг, наданих відповідно до Договору, що підтверджується відкритими виконавчими провадженнями: ВП №60403052 від 23.10.2019 з виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 у справі №909/913/16 та ВП №60402793 від 23.10.2019 з виконання наказу №499 виданого 20.07.2018 на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2018 у справі №909/71/18.
Згідно п.7.2 Договору при невиконанні зобов`язань або порушенні умов цього Договору однією із сторін інша сторона має право розірвати Договір у встановленому законом порядку з висуненням вимог про відшкодування понесених збитків.
Встановлені обставини справи та наведені норми матеріального права дають можливість  суду апеляційної інстанції погодитись з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для розірвання договору в судовому порядку.
Щодо посилань відповідача на те, що КП Водотеплосервіс» є єдиним у м. Калуші суб`єктом відносин у сфері питної води, яке повинно проводити гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення, а розірвання договору з ТОВ «Карпатнафтохім», виникне реальна загроза зриву забезпечення м. Калуша водопостачанням та водовідведенням, а отже і можливе настання непередбачуваних санітарно-епідеміологічних та екологічних наслідків, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З приписів частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відкриті виконавчі провадження свідчать про відсутність доказів у відповідача про об’ єктивну непереборну силу, яка би унеможливлювала виконання зобов`язань перед позивачем. Власне, це доведені обставини, які слугують для висновку про наявність істотного порушення договору і виходячи з предмету спору та встановлених обставин, повторному доведенню не підлягають.
У зв`язку з істотним порушення умов дговору позивачем було направлено відповідачу лист №1 від 02.01.2020 з пропозицією про розірвання договору №А201404639 від 06.06.2014, до якого долучено угоду від 02.01.2020 про розірвання Договору №А201404639 від 16.06.2014, яка отримана відповідачем 02.01.2020, про що свідчить відтиск штампу канцелярії відповідача на примірнику листа позивача. Однак, відповідач на вказану пропозицію про розірвання договору не відповів.
Щодо посилання відповідача на необґрунтованість рішення суду першої інстанції то слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, умови спірного договору, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що позивачем доведено істотне порушення відповідачем зобов`язань за договором №А201404639 від 16.06.2014 на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод, що, відповідно до пункту 7.2. спірного договору, є підставою для його розірвання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до  ст. 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до  статті 276 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020 у справі №909/33/20 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
8. Судові витрати.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі  ст. 129 ГПК України  дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3  153  грн.
Керуючись ст.ст.  129, 252,    269,  270,  275,    276,  281,  282 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2020 у цій  справі без змін.
2. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 24.12.2020.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.П.Дубник

Судді                                                                                                    О.В.Зварич

                                                                                                    Г.Г.Якімець