ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/1670/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Деркач Г.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2020 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 28.07.2020) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, частково задовольнив позовні вимоги:
- визнано неправомірним та скасовано рішення Міноборони від 24.02.2017 № 19 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
- зобов`язано Міноборони призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено.
На виконання вказаної постанови та ухвали, пунктом 9 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розглядом питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 року №122, ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 206  700,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ від 07.12.2017 року №907 про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Платіжним дорученням від 08.12.2017 року №1747 грошові кошти в сумі 206 700 грн. 00 коп. перераховані на рахунок позивача.
У подальшому, постановою Верховного Суду від 27.06.2019 скасовано постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.07.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 року  та прийнято нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Міністерство оборони України звернулось до суду з заявою від 26.02.2020 року, у якій просило суд вирішити питання про поворот виконання рішення суду та повернення коштів у розмірі 206  700,00 гривень, у зв`язку із скасуванням рішення суду, на підставі якого відбулася виплата коштів.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2020 року у задоволенні заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі №751/1670/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії  відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову ухвалу, якою заяву про поворот виконання рішення суду задовольнити.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на користь позивача сплачено кошти в розмірі 206  700,00 гривень на виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.07.2017, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, однак таке судове рішення скасовано.
Апелянт зазначає, що на даний час відсутні підстави для сплати на користь позивача одноразової грошової допомоги, оскільки рішення суду про призначення та виплату такої допомоги скасовано, відтак кошти підлягають поверненню.    
Крім того, апелянт вказує на безпідставність посилань суду першої інстанції на приписи ст. 381 КАС України, оскільки одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням групи інвалідності не являється періодичним платежем. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 07.10.2020 року за вх. № 38050, в якому позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечно.
Також, до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення щодо апеляційної скарги від третьої особи, зареєстровані 02.10.2020 року за вх. № 37248, в яких третьою особою вимоги апеляційної скарги підтримано. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Питання повороту виконання судових рішень по адміністративним справам визначено статтею 380 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої  статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:
1) закриває провадження у справі;
2) залишає позов без розгляду;
3) відмовляє в позові повністю;
4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно з частиною сьомою-дев`ятою статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, вказаною нормою встановлено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. 
Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Поворот виконання рішення в даному випадку допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 КАС України.
Згідно з цією нормою не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Колегія суддів зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для її скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій неправомірними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                О. О. Беспалов
Суддя                                                                                            В. Ю. Ключкович
Суддя                                                                                            А.Б. Парінов 

(Повний текст постанови складено 15.10.2020 р.)