П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/17338/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Нагірняк М.Ф.  
Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 
19 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Боровицького О. А.  Совгири Д. І. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення повного розрахунку при звільненні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 05 грудня 2017 року в сумі 27 522,46 грн. та зобов`язання нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за період з 05.12.2017 по день фактичного розрахунку 27.08.2020 року за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України ( є таке, що набрало законної сили, рішення у справі у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.).

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зазначено про тотожність позовних вимог у справах, що зумовило помилковий висновок про відмову у відкритті провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відсутність якого, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виходячи із підстав позову, в предмет доказування у справі в загальному входять обставини щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015року по 05.12.2017року, які розглянуті судом у справі № 240/12144/20 з ухваленням рішення від 23 вересня 2020 року, яким позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015року по 05.12.2017року.
Отже, враховуючи наявність рішення суду, між тими ж сторонами і про той самий предмет і з тих самих підстав, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі  на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України .

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.    У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13.07.2020 року у справі № 620/3960/19.

Колегією суддів встановлено, що обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги у справі № 240/12144/20  зводяться до того, що відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , де проходив військову службу позивач, протиправно не нарахувала йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.12.2017 року. Оскільки на його звернення щодо  нарахування та виплати суми індексації відповідач відмовив, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати противною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування індексації грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.12.2017 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015року по 05.12.2017року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015року по 05.12.2017року.
Рішення суду набрало чинності і виконано 27 серпня 2020 року зарахуванням на картковий рахунок позивача 26 382,56 грн. присудженої суми індексації.
Натомість, у даній справі спір виник після виконання судового рішення у справі № 240/12144/20  у зв`язку із невиконанням відповідачем вимог ст.117 КЗпП України і невиплатою одночасно з сумою індексації,  середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні та зобов`язати нарахувати і виплатити  середнє грошове забезпечення за період з 05.12.2017 ( з дня звільнення) по день фактичного розрахунку 27.08.2020 року.

Отже, не дивлячись на те, що сторони  у цих позовах  є ті ж самі, однак  підстави та предмет спору у цих справах не є ідентичним, оскільки матеріально-правові вимоги позивача до відповідача не є тотожними, тому висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є помилковими.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року  скасувати.
Справу направити до  Житомирського окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Совгира Д. І.