ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 р. 	Справа № 440/260/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава у справі № 440/260/20
за позовом              ОСОБА_1  
до              ІНФОРМАЦІЯ_1 ,             Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-1),  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області далі – відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 для подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 без включення до неї додаткових видів грошового забезпечення, скасувати її та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (у термін, визначений судом) надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлену довідку (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення), які визначені ОСОБА_1 на момент звільнення зі ЗС України з урахуванням вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704;
- визнати протиправними дії при нарахуванні і виплаті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 по теперішній час зменшеного (на підставі Постанови КМ України №103 від 21.02.2018  і довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та неповного розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання та на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , в термін визначений судом, здійснити з 01.01.2018 року по теперішній час перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) 100 відсотків підвищення пенсії, включаючи додаткові види грошового забезпечення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №440/260/20 в частині відмови у задоволенні позову, та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
У відповідності до п. 3 ч.1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи частково у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив того, що з 5 березня 2019 року виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, а тому довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії має бути видана станом на 05.03.2019 року згідно з висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19, а не станом на 01.01.2018. Також суд першої інстанції дійшов висновку про обов`язкове зазначення у вказаній довідці відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії, без  урахування додаткових видів грошового забезпечення, які визначені ОСОБА_1 на момент звільнення зі ЗС України. Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії із врахуванням 100 відсотків суми підвищення.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII   (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини третьої  статті 51 Закону №2262-XII  перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Постановою Кабінету Міністрів України №704, яка набрала чинності 01.03.2018, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Отже, з набранням чинності Постановою від 30.08.2017 №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Також на виконання повноважень, передбачених ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року (далі - Постанова № 103), пунктом 1 якої передбачено, що перерахунок пенсії, призначеної згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), проводиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до  Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 5 Порядку №45  (в редакції Постанови № 103) "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Отже, Постановами № 103 та № 45 було визначено однакові складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії позивача, а саме: оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення зі служби.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вказує, що на момент виникнення у позивача права на перерахування пенсії Постанова № 103 та Порядок № 45 не передбачали врахування додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до пункту 5 та додатку 2 Порядку № 45, у яких визначено складові, які підлягають врахуванню при перерахунку пенсії та форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 року діє редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до зазначених змін.
Тобто з 05.03.2019 року  пункт 5 Порядку № 45 передбачає при здійсненні перерахунку пенсії врахування не лише окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за посадою, а й додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії.
Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із   Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей   43   і   63 Закону № 2262-ХІІ   та   статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Вищевказаний висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному в постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що згідно з висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19 з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. 
Доводи апеляційної скарги щодо помилковості врахування судом першої інстанції  висновків, наведенимих Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19, оскільки у вказаній справі були заявлені позовні вимоги лише щодо видачі довідки станом на 05.03.2019 та те, що момент виникнення порушеного права  та момент видачі  довідки щодо права не має відношення, колегія суддів відхиляє, оскільки у постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19 зазначено, що з 5 березня 2019 року позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ, а тому довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії має бути видана станом на 05.03.2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову щодо покладення обов`язку на Полтавській обласний військовий комісаріат скласти оновлену довідку з урахуванням грошового забезпечення станом на 01.01.2018.
Щодо відмови у задоволенні позову в частині покладення обов`язку на Полтавській обласний військовий комісаріат включити в оновлену довідку додаткові видів грошового забезпечення, які визначені ОСОБА_1 на момент звільнення зі Збройних Сил України та доводів апеляційної скарги з цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  від 25.08.2005 року про призначення пенсії на момент призначення пенсії позивачу було враховано такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за вислугу років 30%, надбавка за службу в ЗСУ 100%, надбавки за таємність 15%, надбавку за безперервну службу 50% та премія 33,3% (а.с.44). При наявними в матеріалах справи протоколами про перерахунок пенсії підтверджено зміну видів додаткових видів грошового забезпечення та премії під час здійснення перерахунку. Так, з 01.01.2008 року позивачу перераховано пенсію з урахуванням таких додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за вислугу років 30%, надбавка за роботу з особовим складом 7,5%, надбавка за особливі важливі завдання 50% та премії 10%. Вказані додаткові види грошового забезпечення  та премія були враховані для перерахунку пенсії з 01.10.2017 року (а.с.45-46). Згідно протоколу перерахунку пенсія позивача з 01.01.2018 року позивачу перераховано пенсію з урахуванням  посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років 45% (48).
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що спірні додаткові види грошового забезпечення, такі як: надбавки за виконання особливо важливих завдань; надбавки за особливі умови служби; надбавки за кваліфікаційну категорію; надбавки за роботу з таємними виробами (носіями) не встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова № 704).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до пункту 5 та додатку 2 Порядку № 45, у яких визначено складові, які підлягають врахуванню при перерахунку пенсії та форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 року діє редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до зазначених змін.
Відповідно до абзаців першого - шостого пункту 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;
- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;
- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;
- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення зі служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Абзацом сьомим пункту 5 Порядку № 45 установлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
З аналізу наведених норми слідує, що при перерахунок пенсії не враховуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що  скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії та розмір премії враховується у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії.
У рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ дійшов висновку про те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).
Аналогічна висновок щодо правомірності включення у довідку для перерахунку пенсії середнього розміру премії та невключення виплат, які на момент виникнення права на перерахунок діючим військовослужбовцям не виплачувались, викладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного у рішенні від 12.03.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/1/18 (№ 802/2196/17-а), залишеному без змін рішенням Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018.
Як зазначалося раніше, стаття 63 Закону № 2262-ХІІ надає право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення за відповідною посадою, з якої звільнилася особа, що отримує пенсію за нормами цього Закону. Фактично зміст перерахунку підлягає в оновленні складових грошового забезпечення, що застосовуються для перерахунку пенсії таким чином, щоб розмір пенсії був актуальним до розміру грошового забезпечення за відповідною посадою. Тому ті надбавки, які особа отримувала під час звільнення зі служби, але станом на момент перерахунку пенсії за відповідною посадою не встановлені, для перерахунку пенсії не враховуються.
Так, з 01.01.2018 у зв`язку із прийняттям Постанови № 704, якою змінено порядок нарахування і виплати грошового забезпечення, зокрема встановлено схеми тарифних розрядів і коефіцієнтів за спеціальним званням та посадовими окладами та оптимізовано додаткові види грошового забезпечення за рахунок скасування та упорядкування надбавок, доплат, підвищень, в тому числі тих, на врахуванні яких наголошує позивач в своїй заяві.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вимога позивача щодо визначення конкретних розмірів додаткових видів грошового забезпечення, які повинні бути включені в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, є передчасною, оскільки такий спір може виникнути лише при наявності такої довідки із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на конкретну дату, натомість в даному випадку предметом розгляду справи є визначення права позивача на отримання нової довідки, а не її зміст.
Виходячи з положень  ст. 5 КАС України  судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Оскільки відповідачем довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не видавалась, тому в даному випадку право позивача на включення до неї певних  додаткових видів грошового забезпечення порушено не було.
В межах розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.12.2019 у зразковій адміністративній справі № 160/8324/19 (адміністративне провадження № Пз/9901/20/19) щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині покладення обов`язку на Полтавській обласний військовий комісаріат включити в оновлену довідку додаткові види грошового забезпечення, які визначені ОСОБА_1 на момент звільнення зі Збройних Сил України та відхиляє доводи апеляційної скарги.
Щодо позовних вимог та доводів апеляційної скарги про визнання протиправними дій при нарахуванні і виплаті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 по теперішній час зменшеного (на підставі Постанови КМ України №103 від 21.02.2018 неповного розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2018 року по теперішній час перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) 100 відсотків підвищення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року здійснюється за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року та 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2019 року (а.с. 48).
Так, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 (чинна з 24.02.2018) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Таким чином, пунктом 2 постанови № 103 було передбачено обмеження виплати перерахованих сум підвищених пенсій у період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2020 року, що є власністю особи, яким така пенсія нарахована.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 804 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Отже, вказавши в постанові № 804 на проведення у 2019 році виплат в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, Кабінет Міністрів України знову обмежив виплату перерахованих сум пенсій.
Разом з тим, колегія суддів зазначає про відсутність у Кабінету Міністрів України повноважень здійснювати розстрочення виплати перерахованої пенсії з наступних підстав.
Строки перерахунку призначених пенсій визначаються  статтею 51 Закону №2262-ХІІ.
Згідно із частиною третьою  статті 52 Закону № 2262-ХІІ  виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
За приписами частини другої  статті 55 Закону № 2262-ХІІ  нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Таким чином, законодавець розмежував поняття “строки перерахунку пенсії”, “строки виплати пенсії” та “порядок перерахунку пенсії”.
Системний аналіз статей   51,   52,   55,   63 Закону № 2262-ХІІ дозволяє дійти висновку, що повноваження у Кабінету Міністрів України встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає повноважень встановлювати відстрочення або розстрочення виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Право на пенсію входить до сфери дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Отже, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Строки виплати пенсії врегульовано ст. 51 Закону №2262-ХІІ, при цьому  Кабінету Міністрів України не надано повноважень щодо встановлення іншого порядку виплати пенсії.
Питання строків виплати пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії", тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо  Законом № 2262-ХІІ, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови № 804 було передбачено  Законом № 2262-ХІІ, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Отже, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому  Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України, а тому у вказаних правовідносинах підлягає застосуванню  ст. 51 Закону №2262-ХІІ, яка має вищу юридичну силу, ніж приписи постанови Кабінету Міністрів України №804.
Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному в постанові від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, від 23.04.2020 року у справі №2040/7219/18.
Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.
Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява N 68385/10 та N 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).
У справі "Кечко проти України" (Заява N 63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.
У рішенні "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland, рішення від 09.10.79) Суд зазначив, що подальша реалізація соціальних та економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка склалася в даній державі. З іншого боку, Конвенція має тлумачитися у світлі ситуації сьогодення, і вона покликана гарантувати особі реальні права, що можуть бути практично реалізовані у сферах, які вона охоплює.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (Заява N 29979/04) зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій при нарахуванні і виплаті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 по теперішній час зменшеного (на підставі Постанови КМ України №103) розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії із врахуванням  100 відсотків суми підвищення.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягають у виплаті 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018р. по 31.12.2018 р. та  75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2019р.; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів їх не приймає з огляду на необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №440/260/20  скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій при нарахуванні і виплаті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 по теперішній час зменшеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 неповного розміру пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2018 року по теперішній час перерахунок та виплату із врахуванням раніше виплачених сум 100 відсотків підвищення пенсії.
Прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягають у виплаті ОСОБА_1 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з 01.01.2018р. по 31.12.2018 р. та  75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з 01.01.2019р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №440/260/20 про відмову у задоволенні іншої частини позову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    Я.М. Макаренко