КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №755/5658/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/9609/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року                                                  місто Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів: Гуля В.В., 
Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» на рішення Дарницького районного суду 
м. Києва від 29 квітня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В :
01 квітня 2019 року Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
На його обґрунтування зазначило про те, що 24 вересня 2016 року в         м. Києві на мосту ім. Патона сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mеrcedes-Benz S500», держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , що належить позивачу. 
Вина водія ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , власником якого є позивач. 
Відповідно до звіту №4-3, складеного 02 серпня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - оцінювачем ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 103 856,06 грн. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» згідно із полісом АЕ/2749841.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 29 грудня 2019 року з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» стягнуто на користь позивача страхове відшкодування в сумі 44 078,38 грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 2 000 грн. 
Оскільки розмір заподіяних збитків перевищує сплачену ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» суму відшкодування, позивач звернувся з даним позовом та остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 59 777,68 грн та судовий збір.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у задоволенні позову вказаного позову відмовлено.
На обґрунтування ухваленого судового рішення районний суд зазначив, що позивачем не надано суду будь-яких доказів фактично понесених ним витрат на ремонт автомобіля, а тому в даному випадку суд виходить саме з величини розміру матеріального збитку, встановленого спеціалістом-оцінювачем.
Виходячи з цього та з урахуванням звіту №4-3 від 02 квітня 2018 року, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на свою користь різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 59 777,68 грн, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.
Просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 24 вересня 2016 року в м. Києві на мосту ім. Патона сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz S500», держномерНОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , що належить Комунальному підприємству по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст», яким керував ОСОБА_3 .
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, водія автомобіля «Mercedes-Benz S500», держномер НОМЕР_1       ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і провадження у справі закрито за спливом строку накладення адміністративного стягнення ( а.с.7 ).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , власником якого є позивач.
Відповідно до звіту №4-3, складеного 02 квітня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - оцінювачем ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗІЛ-130», держномер НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 103 856,06 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 44 078,38 грн. ( а.с.16-23 ).
Як правильно зазначив місцевий суд, будь-яких доказів, які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов`язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» згідно із полісом АЕ/2749841 ( а.с. 11 ).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 29 листопада 2019 року 
з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» стягнуто на користь позивача страхове відшкодування в сумі 44 078,38 грн та витрати на проведення експертизи 
у розмірі 2 000 грн ( а.с. 110-112 ), що, на переконання апеляційного суду, свідчить про повне відшкодування шкоди, завданої позивачу пошкодженням належного транспортного засобу.
При цьому, позивач не надав суду доказів відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження факту заподіяння матеріальної шкоди в більшому, ніж зазначено, розмірі та він не звільнений від обов`язку доказування цих обставин згідно ст. 82 ЦПК України.
За таких обставин та з врахуванням положень ст.ст. 22,  988, 1166, 1188 1192 ЦК України, ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 9 постанови №6 Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року  «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», п.п. 14, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», місцевий суд обгрунтовавно прийшов до переконання про залишення без задоволення заявлених позовних вимог позивача за відсутності доказів згідно ст.ст. 77-80 ЦПК України на їх підтвердження.
При цьому, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» не позбавлено можливості звернутись з відповідними  вимогами до ПрАТ «Страхова компанія «НОВА», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 .
Зазначене повністю ґрунтується на положеннях постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 рокуу справі №755/18006/15-ц ( провадження № 14-176 цс 18 ).
А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норма матеріального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 509, 999, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.
Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що судом не враховано ту обставину, що мало місце ДТП, в результаті якого пошкоджено транспортний засіб з вини відповідача, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є, в даному випадку, належною правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.
А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.
Також, апеляційний суд вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5,10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» залишити без задоволення, 
а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів 
і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                 А.С. Сержанюк
 
Судді:                                                                           В.В. Гуль
 
                                                                                      Є.М. Суханова