КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 759/1036/20	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9096/2020	 	
Головуючий у суді першої інстанції:  Миколаєць І.Ю.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
20 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
   Головуючого - Семенюк Т.А
   Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
   при секретарі - Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт», третя особа: КП ГІОЦ КМДА про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, зобов`язання вчинити дії,-
В С ТА Н О В И В:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до відповідача, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційними документами на майно. Крім того, є співвласником квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку з 2000 року, для утримання якого створено об`єднання співвласників будинку «Моноліт» з юридичною адресою: АДРЕСА_2 .
22 січня 2019 року відбулись загальні збори співвласників ОСББ «Моноліт», проте позивач вважає, що збори не були організовані, матеріали і звіти для проведення зборів для ознайомлення співвласникам не надавались, питання не були відомі співвласникам до початку проведення зборів,списки співвласників не уточнювались правлінням з 2010 року. 
Разом з тим, позивач зазначає, що в зборах приймали участь і голосували особи, які не мали повноваження та не мали право бути присутніми та голосувати, голова правління зібрала підписи по тим питанням, які не розглядалися зборами співвласників, крім того, співвласникам нараховуються незаконно, економічно необґрунтовані тарифи на утримання будинку та охорону.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року  відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Моноліт», третя особа: КП ГІОЦ КМДА про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, зобов`язання вчинити дії .
Роз`яснено  ОСОБА_1 її право на звернення до Господарського суду за правилами положень ГПК України в порядкугосподарського судочинства.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, прийняти позовну заяву та направити її до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.
Вважає, що при постановлені оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що 28 лютого 2019 року була подана позовна заява про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ «Моноліт» до Святошинського районного суду м. Києва, проте 5 вересня 2019 року ухвалою суду було закрито провадження на підставі того, що справа повинна розглядатися за правилами ГПК України (ч.6 ст.30 ГПК України). 
У грудні 2019 року вказану позовну заява подано до Господарського суду м. Києва, проте Господарським судом міста Києва було відмовлено у відкритті провадження, тому позивач у січні 2020 року подала позовну заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва, але також було відмовлено у відкритті провадження, тому ОСОБА_1 повторно звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та у відповідності до вимог ст. 360 ЦПК України встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
28 липня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Заріпова А.Р. в інтересах ОСББ «Моноліт», який вважає, що апеляційна скарга необґрунтована, а доводи не заслуговують на увагу.
Зазначає, що доводи позивача про те, що господарським та адміністративним судом було відмовлено у відкритті провадження є безпідставними, оскільки позивач мав право на апеляційне оскарження вказаних ухвал судів, проте не скористалась таким правом.
6 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , де позивач зазначила, що ОСББ є неприбутковою організацією та не має на меті отримання прибутку, а відносини між співвласниками та ОСББ не вважаються корпоративними, тому ОСББ не є суб`єктом корпоративного права і з огляду на положення ст. 20 ГПК не належить до юрисдикції господарських судів.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки даний спір  повинен вирішуватись в порядку  господарського судочинства. 
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним та ґрунтується на вимогах закону.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
При цьому, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Отже, з урахуванням мети створення, ОСББ має пряме та безпосереднє відношення до усіх питань, що стосуються будинку, а отже може мати власну, окрему від інтересів кожного окремого члена об`єднання, матеріально-правову зацікавленість у спорах, що стосуються будинку.
Наявність матеріально-правової зацікавленості у ОСББ у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань є передумовою визнання за ОСББ самостійної процесуальної правосуб`єктності, а отже і права на звернення до суду із самостійним позовом.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Як встановлено п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Таким чином, з урахуванням наведеного, змісту позовних вимог, а також суб`єктного складу учасників справи, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»  визначено, що правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Відповідно до частини другої статті 1 Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Частиною другою та сьомою статті 4 Закону встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.
Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).
Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Позивач є власником приміщення в багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його права як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на думку позивача, проведенням загальних зборів ОСББ.
Ураховуючи викладене, даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.
Аналогічна правова позиція щодо застосування матеріальних норм  права викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду  від 20 вересня 2018 року у справі                     № 813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від 2 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц та постанові Верховного  Суду від 13 березня 2019 року у справі № 127/14625/16-ц.
За ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.ч. 5 та 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.  Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин,суд першої інстанції обґрунтовано застосував правила п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовивши у відкритті провадження у справі заяви, яка не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги, що Господарським судом міста Києва їй відмовлено у відкритті провадження та зазначено підвідомчість спору суду загальної юрисдикції, не можуть бути підставою для скасування даної ухвали суду, оскільки Господарським судом міста Києва не враховувалась правова позиція Великої Палати Верховного Суду, а позивач не оскаржувала ухвалу ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують  і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала  постановлена з порушенням норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а  ухвалу  залишити без змін.
Керуючись  ст. 367,  374, 375, 381-384 ЦПК України суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року - залишити без зміни.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складений 21 жовтня 2020 року.
 
Головуючий                           
 
Судді