ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 р. 	Справа № 520/5685/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 17.07.20 по справі № 520/5685/2020
за позовом              ОСОБА_1  
до             Міністерства внутрішніх справ України ,             Управління поліції охорони в Харківській області ,             Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області      треті особи              Департамент поліції охорони ,             Національна поліція України 
про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - перший відповідач, МВС України, Управління поліції охорони в Харківській області (далі по тексту - другий відповідач, УПО в Харківській області), Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (далі по тексту - третій відповідач, УДСО при ГУМВС України в Харківській області), треті особи - Департамент поліції охорони, Національна поліція України, у якому просить суд:
- визнати за ОСОБА_1 право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до «Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 850;
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 16.01.2020 № 1580/15- 2020;
- зобов`язати Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15- денний строк документи, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, в місячний строк, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 315300 грн 00 коп. (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень 00 копійок), необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 07.12.2010 № 190 його звільнено зі служби в ОВС України. Актом огляду обласної МСЕК серії 12ААА №989700 від 18.12.2019 позивачу було встановлено інвалідність ІІІ групи за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з втратою 50% працездатності. 20.12.2019 він звернувся до УДСО при ГУМВС України в Харківській області з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму. Листом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 25.02.2020 № 48/9-5/Бр/л.к. позивача повідомлено, що 28.12.2019 ліквідаційною комісією УДСО при ГУМВС України в Харківській області складено Висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності ІІІ-ї групи в сумі 315300,00 грн і листом ліквідаційної комісії УДСО 02.01.2020 №№48/5-1/Брлк всі надані ним та інші необхідні документи для прийняття рішення про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги направлені на адресу МВС України для прийняття відповідного рішення. Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 16.01.2020 №1580/15-2020 всі документи щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були повернуті на адресу УДСО при ГУМВС України в Харківській області без прийняття МВС України відповідного рішення про її призначення та з вказівкою про те, що прийняття рішень з питань призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони належить до компетенції Національної поліції України. Листом ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2020 №48/5-3/Брлк всі надані ОСОБА_1 та інші необхідні документи для прийняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були направлені на адресу Національної поліції України для прийняття відповідного рішення. Листом Департаменту поліції охорони від 18.02.2020 №660/43/3/03-2020 всі документи щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повернуті на адресу ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Харківській області без прийняття Національною поліцією України відповідного рішення про її призначення.
Враховуючи, що відповідного рішення про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги жодним із названих вище органів не прийнято та відповідних коштів не виплачено, ОСОБА_1 стверджує, що вказані дії та бездіяльність з боку всіх вищевказаних органів державної влади є протиправними, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 по справі № 520/5685/2020 позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Харківській області, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, треті особи - Департамент поліції охорони, Національна поліція України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті та скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 16.01.2020 № 1580/15- 2020.
Зобов`язано Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк документи, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ- ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00032684) повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності від 20.12.2019.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00032684) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 по справі № 520/5685/2020 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснило, що позивач проходив службу в Управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (правонаступником якого є Управління поліції охорони в Харківській області), через що вважає, що він не є належним відповідачем по справі та не має підстав для прийняття рішення про призначення позивачу відповідної одноразової грошової допомоги. На підтвердження такої позиції посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146, що набрала чинності 04.01.2019, якою були внесені зміни, зокрема, до підпункту 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, стверджує, що Урядом чітко визначено, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Окрім того зазначає, що у нього відсутні бюджетні асигнування для виплати одноразової грошової допомоги колишнім міліціонерам, які проходили службу у міліції охорони. Також вказує на неврахування судом першої інстанції судової практики з розгляду аналогічних спорів, зокрема рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 340/1269/19 та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2019 у справі № 752/26051/18, які залишені без змін постановами відповідних апеляційних судів та правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 357/1734/17.
Позивач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Посилаючись на положення Законів України «Про національну поліцію», ст. 23 Законів України «Про міліцію» та постанову Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, стверджує, що саме на Міністерство внутрішніх справ України покладено обов`язок прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги. Твердження Міністерства внутрішніх справ України про те, що прийняття відповідного рішення віднесено до компетенції Національної поліції України вважає безпідставним, оскільки він проходив службу саме в органах Міністерства внутрішніх справ, а не органах Національної поліції України.
Відповідачі, Управління поліції охорони в Харківській області та Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області надали відзив на апеляційну скаргу, в якому повідомили, що жодний нормативно правовий акт не містить будь-яких положень про те, що Національна поліція або поліція охорони мають право приймати рішення про призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони. Так, згідно з чинним законодавством виплата позивачу одноразової грошової допомоги може бути проведена Управлінням поліції охорони в Харківській області лише після прийняття відповідного рішення з боку Міністерства внутрішніх справ України або Національної поліції України про призначення та виплату одноразової грошової виплати позивачу. Зауважили, що не можуть давати юридичну оцінку діям своїх вище стоячих органів, якими є Департамент поліції охорони, Національна поліція України, Міністерство внутрішніх справ України. 
Національна поліція України надала пояснення, в яких зазначила, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ, отже, у разі виплати належних позивачу коштів, одноразова грошова допомога повинна призначатися йому, як працівнику міліції на підставі ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, тобто рішення має бути прийнято Міністерством внутрішніх справ України за ініціативою того органу, в якому особа отримала захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , старшина міліції, проходив службу на посаді міліціонера по охороні КФУ батальйону міліції Харківського відділу ДСО УДСО при ГУМВС України в Харківській області та був звільнений відповідно до наказу Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 07.12.2010 № 190.
Актом огляду медико-соціальної експертної комісії від 18.12.2019 позивачу встановлено третю групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 03.12.2019 та встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 50%, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №989700 та Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №013665 (а.с.12-13).
20 грудня 2019 року позивач звернувся до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області з заявою (рапортом) щодо виплати йому на підставі постанови КМ України від 23.10.2015 № 850 одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 16).
На вказану заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги листом від 25.02.2020 №48/9-5/Бр/л.к. Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області проінформувало позивача про те, що 28.12.2019 ліквідаційною комісією УДСО при ГУМВС України в Харківській області було складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІІ-ї групи в сумі 315300,00 грн та листом ліквідаційної комісії УДСО 02.01.2020 №№48/5-1/Брлк всі надані ним та інші необхідні для прийняття рішення про призначення і виплату йому ОГД на адресу МВС України для прийняття відповідного рішення (а.с. 22, 17-18).
Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 16.01.2020 №1580/15-2020 всі документи щодо призначення ОСОБА_1 . ОГД повернуті на адресу УДСО при ГУМВС України в Харківській області без прийняття МВС України відповідного рішення про її призначення та з вказівкою про те, що прийняття рішень з питань призначення ОГД колишнім працівникам міліції охорони належить до компетенції Національної поліції України (а.с.19).
Листом ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2020 №48/5-3/Бр л.к. всі надані ОСОБА_1 та інші необхідні для прийняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 . ОГД документи були направлені на адресу Національної поліції України для прийняття відповідного рішення (а.с. 20).
Листом Департаменту поліції охорони від 18.02.2020 №660/43/3/03-2020 всі документи щодо призначення ОСОБА_1 . ОГД повернуті на адресу ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Харківській області без прийняття Національною поліцією України відповідного рішення про її призначення (а.с. 21).
Вважаючи дії Міністерство внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до повноважень Міністерства внутрішніх справ України віднесено прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні ОГД, відтак вирішив, що повернення Міністерством внутрішніх справ України документів ОСОБА_1 без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить вимогам чинного законодавства. Вказані обставини стали підставою для задоволення похідних вимог про скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 16.01.2020 № 1580/15- 2020, зобов`язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк документи, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ- ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп., та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності від 20.12.2019.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 850, суд першої інстанції виходив з того, що вказана позовна вимога про визнання за позивачем права не є належним способом захисту, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України, в місячний строк, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп, зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 315300 грн 00 коп. (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень 00 копійок), необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управління поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки обов`язок надсилання рішення, здійснення перерахунку, перерахування коштів на особистий банківський рахунок позивача, виникає лише за умови прийняття відповідного рішення МВС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегіє суддів встановлено, що фактичною підставою для виникнення спірних правовідносин слугувала відмова Міністерства внутрішніх справ України розглянути по суті питання про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ- ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з огляду на те, що на переконання першого відповідача, Міністерство внутрішніх справ України не наділено такими повноваженнями, а вказане питання віднесено до компетенції Національної поліції України.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності міліції в Україні, порядок проходження служби в міліції, а також правовий і соціальний захист працівників міліції визначав Закон України від 20.12.1990 № 565-XII "Про міліцію" (далі - Закон № 565-XII).
Згідно з частиною шостою статті 23 Закону №565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання даної норми прийнято Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (надалі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
07 листопада 2015 року Закон №565-XII втратив чинність у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Водночас, абзацом третім пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
Отже, до спірних правовідносин щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням позивачу інвалідності підлягають застосуванню норми Порядку № 850.
Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року по справі № 812/775/17, яка в силу приписів ч.5 ст. 424 КАС України є обов`язковою для суду апеляційної інстанції.
Так, відповідно до абзацу четвертого підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Пунктами 9-10 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.
Пунктом 14 Порядку № 850 визначено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що згідно з пунктом 9 Порядку № 850, обов`язок прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і надіслання такого рішення керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладений безпосередньо на МВС.
Аналогічна позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня, 13 лютого, 15 травня, 19 вересня 2018 (справи №№822/1579/17, 808/1866/16, 806/845/16, 161/16343/17, 750/2250/17 відповідно).
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно посилання МВС на постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146 «Про затвердження положення про Національну поліцію України», Положення про Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 № 878 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2005 за № 1321/11601, спільний наказ МВС України і Національної поліції України від 26.01.2016 № 51/64 «Про впорядкування діяльності органів поліції охорони», оскільки дія зазначених нормативно-правових актів не розповсюджувалася на питання призначення та виплати колишньому працівнику міліції охорони грошової допомоги, гарантованої частиною шостою статті 23 Закону № 565-XII, а пунктами 7-10 Порядку № 850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову у призначенні грошової допомоги приймає виключно МВС, а не будь-який інший орган, в якому особа проходила службу, зокрема, Департамент поліції охорони Національної поліції України, який є правонаступником Департаменту служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України.
Вищеописаними документами, копії яких наявні у матеріалах справи, підтверджено, що позивачем подано заяву та пакет документів, визначений пунктом 7 Порядку № 850. Фінансовими підрозділами, де позивач проходив службу, підготовлено висновок про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 362500,00 грн, який разом із поданими позивачем документами направлено до МВС.
Разом з тим, МВС безпідставно, всупереч вимог пункту 9 Порядку № 850, ухилилося від прийняття будь-якого рішення (рішення про призначення грошової допомоги або рішення про відмову у призначенні грошової допомоги у випадках, визначених пунктом 14 Порядку № 850) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, пересилавши ці документи до Національної поліції України.
Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги на відсутність у Державному бюджеті України видатків на забезпечення діяльності Державної служби охорони та її структурних підрозділів для МВС в частині витрат на виплату зазначеної допомоги, виплата якої, з урахуванням бюджету МВС, призведе до порушення бюджетного законодавства, з огляду на таке.
За замістом статті 23 Закону № 565-XII одноразова грошова допомога - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які мають право на її отримання.
Згідно частин першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України", заява № 63134/00, пар. 23, 26, рішення від 08.11.2005, зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Колегія суддів не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Бурдов проти Росії", № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).
Отже можна зробити висновок, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Колегія суддів не приймає посилання Міністерства внутрішніх справ України на неврахування судом першої інстанції зокрема рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 340/1269/19 та Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2019 у справі № 752/26051/18, які залишені без змін постановами відповідних апеляційних судів, з огляду на те, що такі рішення не мають преюдиційного значення для цієї справи в силу вимог ст. 78 КАС України, та в силу ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме у постановах Верховного Суду.
Щодо правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 по справі № 357/1734/17, колегія суддів зазначає, що така позиція ухвалена за інших фактичних обставин справи, отже не може бути врахована судом апеляційної при розгляді цієї справи. Так, у справі № 357/1734/17 висновки про незастосування до спірних правовідносин Постанови № 850 пов`язані саме з тим, що після звільнення з органів міліції, позивач продовжив проходити службу в органах поліції, через що останнім місцем роботи позивача у справі № 357/1734/17 є органи Національної поліції України, в той час як у цій справі останнім місцем роботи позивача є Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, тобто звільнено з органів міліції.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з неприйняттям Міністерством внутрішніх справ України, після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування чи відмову у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області без розгляду їх по суті та скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2020 № 1580/15-2020 підлягають задоволенню.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на встановлену колегією суддів протиправну бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України у спірних відносинах, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності від 20.12.2019.
Разом з цим, оскільки Міністерством внутрішніх справ України не розглянувши по суті заяви позивача про призначення та виплату ОГД повернула їх до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, колегія суддів вважає наявними підстави для зобов`язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк документи, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ- ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 03.12.2019, що становить 315300 грн 00 коп.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 по справі № 520/5685/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова