ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4477/20                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  06 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий  апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.
за участю секретаря Лисенко І.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги головного спеціаліста відділу судового забезпечення Державної виконавчої служби Управління судового забезпечення суміжних правових інститутів Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України Щекуна Олексія Андрійовича та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 28.01.2020 про закінчення виконавчого провадження № 60573007. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року позовні вимоги було задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, головним спеціалістом відділу судового забезпечення Державної виконавчої служби Управління судового забезпечення суміжних правових інститутів Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України Щекуна Олексія Андрійовича та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подано апеляційні скарги, в яких, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просять його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вказує, що наявні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки виконано судове рішення у справі № 826/7112/18 та встановлено для позивача економічно обґрунтований тариф з урахуванням компенсації різниці в цінах природного газу на ВТВ за 2014-2015 роки та компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу природного газу у 2015 році у загальному розмірі 127086, 20 тис.грн. З метою недопущення різкого зростання тарифів на послуги розподілу природного газу та забезпечення покриття усіх обґрунтованих витрат позивача, відповідні компенсації враховано рівними частинами протягом декількох періодів.
Головний спеціаліст відділу судового забезпечення Державної виконавчої служби Управління судового забезпечення суміжних правових інститутів Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України Щекун О. А. обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що у державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником по виконавчому провадженню виконано рішення суду відповідно до виконавчого документа № 826/7112/18 від 23.10.2019.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, В провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича перебувало виконавче провадження № 60573007 по примусовому виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2019 № 826/7112/18 про зобов`язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для Публічного акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу "Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах", що включає компенсацію різниці в цінах на виробничо-технологічні витрати за 2014-2015 роки та компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу природного газу у 2015 році у загальному розмірі 127086,20 тис. грн без податку на додану вартість (постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2019).
На підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем прийнято постанову від 28.01.2020 про закінчення виконавчого провадження № 60573007 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
Вважаючи, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/7112/18 не виконано, а різниця між включеною сумою до структури тарифу за Постановою № 3017 та сумою, що підлягає включенню до структури тарифу за рішенням суду, становить 120326,8 тис.грн., позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, матеріалами виконавчого провадження не підтверджено включення компенсаційних витрат за попередні періоди у розмірі 127086,20 тис.грн до тарифу на послуги розподілу природного газу. Обґрунтування до рішення про схвалення проекту постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для Операторів газорозподільних систем такої інформації не містять.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно із ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до п. 5 та 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Судом першої інстанції вірно встановлено та з матеріалів справи вбачається, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для Публічного акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу "Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах", що включає компенсацію різниці в цінах на виробничо-технологічні витрати за 2014-2015 роки та компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу природного газу у 2015 році у загальному розмірі 127086,20 тис. грн без податку на додану вартість.
Виконавче провадження № 60573007 закінчено в зв`язку із надходженням до державного виконавця повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.01.2020 № 661/15/7-2020 про виконання виконавчого документа, яким повідомлено, що відповідно до процедури встановлення (перегляду) тарифів, 24.12.2019 на засіданні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке відбулося у формі відкритого слухання, була прийнята постанова № 3017 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпрогаз". До повідомлення додано копію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 № 3017 на 4-х аркушах.
Згідно з даною постановою, установлено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз":
1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно:
тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,55 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ);
структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 1;
2) з 01 липня 2020 року:
тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,64 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ);
структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 2.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вказує, що структурою тарифів на послуги розподілу природного газу АТ "Дніпрогаз" з 01.07.2020 передбачено компенсації витрат за попередні періоди, які визначені із урахуванням:
- фінансування компенсацій витрат, пов`язаних із різницею в цінах при закупівлі у 2016-2018 роках природного газу на виробничо-технологічні витрати, нормативні та питомі втрати;
- необхідності коригування річної планової тарифної виручки в сторону зменшення за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, зокрема постанови НКРЕКП від 05.04.2019 № 502 "Про накладення штрафу на ПАТ "Дніпрогаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання";
- судових рішень у справі № 826/7112/18, а саме враховано компенсацію різниці в цінах природного газу на ВТВ за 2014-2015 роки та компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу природного газу у 2015 році у загальному розмірі 127 086,20 тис.грн. 
Разом з тим, як вірно вказав суд першої інстанції НКРЕКП не підтверджено включення компенсаційних витрат за попередні періоди у розмірі 127086,20 тис.грн до тарифу на послуги розподілу природного газу. 
Натомість, як вбачається з наявних в матеріалах справи додатків до постанови НКРЕКП від 24.12.2019, до структури тарифу на послуги розподілу природного газу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно (додаток 1) не включено компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах, структури тарифу на послуги розподілу природного газу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" з 01 липня 2020 року (додаток 2), включено компенсацію витрат за попередні періоди у розмірі 6 759,4 тис.грн. 
НКРЕКП стверджує, що з метою недопущення різкого зростання тарифів на послуги розподілу природного газу та забезпечення покриття усіх обґрунтованих витрат позивача, відповідні компенсації буде враховано рівними частинами протягом декількох періодів.
Тобто, фактично боржник за виконавчим провадженням вказує на виконання рішення суду не у повному обсязі.
Разом з тим, підставою для закінчення виконавчого провадження з підстав визначених пунктом саме 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тобто постанова про закінчення виконавчого провадження приймається за умови повного та безумовного виконання виконавчого документа.
Покладені судом зобов`язання виконані боржником не у порядку, встановленому судовим рішенням та не в межах покладених зобов`язань.
Колегія суддів вважає, що оскільки не було доведено повного фактичного виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі 826/7112/18 в спосіб ним визначений згідно з виконавчим листом, то у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича були відсутні визначені Законом України "Про виконавче провадження" підстави для закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2, ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Колегія суддів зауважує, що перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.
Натомість, у даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки фактичного виконання судового рішення та не було вжито всіх можливих заходів для повного виконання рішення згідно з вимогами Закону "Про виконавче провадження".
Таким чином, у державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження згідно з ч.1 п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову. 
Поряд з цим, слід зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. 
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 287, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги головного спеціаліста відділу судового забезпечення Державної виконавчої служби Управління судового забезпечення суміжних правових інститутів Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України Щекуна Олексія Андрійовича та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: