ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1630/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.
за участю представників: позивача- Безрукова С.О., Каменєва О.А., відповідача–Куранова С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 ( суддя першої інстанції Сіпака А.В.) в адміністративній справі №280/1630/20 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріал Сервіс”   до  Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області   про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство  з обмеженою відповідальністю "Індустріал Сервіс" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач  просить  суд  визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.11.2019 №0003110506 та №0003120506.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що встановлена судом протиправність наказу від 24.07.2019 року № 2627 свідчить про незаконність податкової перевірки, проведеної на його підставі, відповідно й спростовує правові наслідки такої перевірки та вказує на протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за висновками такої перевірки. До того ж,  первинні документи позивача  підтверджують реальність здійснення господарських операцій, доказів їх невідповідності вимогам чинного законодавства контролюючим органом не надано, а матеріали кримінального провадження не можуть бути доказом безтоварності здійснених правочинів з контрагентом.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої доводи обґрунтовує тим, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало непідтвердження фінансово-господарських відносин, який сформовано на підставі даних інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Відтак, беручи до уваги той факт, що платник податків не підтвердив фінансово-господарські відносини, відповідач правомірно, з підстав та у межах повноважень виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішенняь.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник  відповідача, апелянт по справі, вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представник позивача проти цього заперечував, просив судове рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Підчас апеляційного перегляду справи встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “Індустраіл Сервіс” з питань встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ “Ремонтний центр “Перос” за період 2016 рік, контрагентами ТОВ “Ватербрік” та ТОВ “Брутекс” за період 2018 року, податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ “Ремонтний центр “Перос” за період вересень 2016 року, з контрагентами ТОВ “Ватербрік” та ТОВ “Брутекс” за період грудень 2018 року.
Перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ “Індустріал Сервіс”: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 194520 грн., у т.ч. по періодах: 2016 рік – 11433 грн., 2018 рік – 183087 грн.; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету у загальній сумі 203429 грн., у т.ч. по періодах: грудень 2018 року – 203429 грн., завищено від`ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду всього у сумі 12703 грн., в т.ч. за вересень 2016 року.
ТОВ “Індустріал Сервіс”, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Видання керівником податкового органу наказу про проведення перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов`язків у платника податків, стосовно якого прийнято таке рішення. Тому зазначений наказ є таким, що має правове значення, а отже, є актом у розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС України та, відповідно, правомірність останнього може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Наказ про проведення перевірки - це документ, в якому зафіксовано обставини з приводу яких відбувається перевірка, тому до наказу можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка обставин перевірки, достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання,  може бути надана судом при вирішенні спору щодо  оскарження  такого акта.
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною другою статті 77 вказаного Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, допустимість як властивість доказів поєднує в собі декілька вимог. Доказ вважається допустимим, якщо він отриманий уповноваженим суб`єктом, з дотриманням належної правової процедури та є закріпленим у відповідному джерелі.
З матеріалів справи встановлено,  що Третім апеляційним судом Постановою від 10.06.2020 року під час апеляційного перегляду справи №280/3860/19, встановлені порушення, що допущені суб`єктом владних повноважень при прийнятті Наказу №2627 від 24.07.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Індустріал Сервіс», який  визнано протиправним та скасовано.  
Отже, за таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірні податкові повідомлення рішення , підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі скасованого наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки , який у даному випадку є недопустимим доказом.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення,  є протиправними і підлягають скасуванню.
Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись п.1 ч. 1 ст.  315, ст.ст.  316,  321,  322,325,328,329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 в адміністративній справі №280/1630/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 19.11.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва