ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

8 грудня 2020 року                                                            м. Чернівці
справа № 727/11422/19
провадження 22-з/822/61/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.
секретар Герман Я.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА», ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА» та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 серпня 2020 року,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА», ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та стягнення морального відшкодування.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу ТзОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 серпня 2020 року скасовано, в позові ОСОБА_2 до ТзОВ «Телерадіокомпанія «ТВА», ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» 4034,10грн. та на користь ОСОБА_3 4034,10грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційну скаргу.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
06 листопада 2020 року ОСОБА_3 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 , поштою направила на адресу Чернівецького апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
03 листопада 2020 року до закінчення судових дебатів у справі в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся з усною заявою про те, що позивач протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення представить докази на підтвердження розміру витрат, які сторона понесла на оплату професійної правничої допомоги.
Протягом п`яти днів з дня ухвалення апеляційним судом постанови у справі, а саме 06 листопада 2020 року, представник відповідача поштою надіслав на адресу апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу.
На підтвердження таких витрат суду було надано акт про надання правничої допомоги від 06 листопада 2020 року. ОСОБА_3 у зв`язку із розглядом даної справи в суді першої інстанції понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 16594 грн 50 коп. та у зв`язку із розглядом даної справи в апеляційній інстанції в розмірі 7909 грн. 20 коп., а всього в розмірі 24 503 грн. 70 коп. 
       Вартість послуг сплачена у відповідності до умов Договору про надання правничої допомоги №41-11/2019 від 25 листопада 2019 року та угоди про узгодження розміру гонорару від 25 листопада 2019 року. 
       
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц.
Витрати відповідача на правничу допомогу підтверджуються Актом про надання правничої допомоги від 06 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 у зв`язку із розглядом даної справи в суді першої інстанції понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 16594 грн 50 коп. та у зв`язку із розглядом даної справи в апеляційній інстанції в розмірі 7909 грн. 20 коп., а всього в розмірі 24 503 грн. 70 коп. Вартість послуг сплачена у відповідності до умов Договору про надання правничої допомоги №41-11/2019 від 25 листопада 2019 року та угоди про узгодження розміру гонорару від 25 листопада 2019 року. 
       Апеляційним судом встановлено, що обсяг наданих послуг та розмір витрат понесених ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, яку надавав адвокат Бабійчук Д.Д., підтверджується умовами договору про надання професійної правничої допомоги, актом виконання робіт за таким договором та квитанціями про сплату витрат на правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.
В письмових поясненнях на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 просив відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу у зазначеному апелянтом розмірі, посилаючись на те, що зазначена сума є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. 
Враховуючи зазначені заперечення, а також враховуючи складність справи та наданий адвокатом обсяг послуг у суді першої та апеляційної інстанції, враховуючи кількість судових засідань, принципи співмірності та розумності судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, критерій реальності таких витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що розмір витрат, які підлягають стягненню слід зменшити до 18 000грн. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви
Враховуючи зазначені обставини, слід постановити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 18 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.
                          Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 368, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 18000 ( вісімнадцять тисяч ) грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий                                                  І.Б. Перепелюк
Судді:                                                                 М.І. Кулянда
                                                                               І.М. Литвинюк