18.11.20
22-ц/812/1618/20

МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 489/3971/19 
Провадження № 22-ц/812/1618/20 
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , 
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Рум?янцевої Н.О. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом   ОСОБА_1 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Темп-1" про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди, - 

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" не чинити перешкоди та припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 , як члена ОАГК "Темп-1" згідно з Статутом та Законом України "Про кооперацію; зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № 792, який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" ОСОБА_1 до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1"; стягнути з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 260526 грн., 00 коп. та моральні збитки у розмірі 50000 грн., заподіяні внаслідок незаконних дій.
       В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є членом Обслуговуючого автогаражного кооперативу «ТЕМП-1» з 27 січня 2013року. Цей факт підтверджується протоколом Загальних зборів ОАГК «ТЕМП-1», заявою про виділення земельної ділянки для будівництва гаражу на території ОАГК на підставі пільг, визначених п.16 ч.І ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», протоколом правління ОАГК «Темп-1» №10 від 29 липня 2017 року та договором на будівництво гаражу №5 від 01.08.2017 року, членською книжкою на користування автогаражним боксом № 792.
Відповідно до положень статуту ОАГК «Темп-1», в редакції від 29.07.2017 року (на момент вступу позивача) у члени кооперативу передбачено:
п.3.1. - «Кооператив» створюється у формі обслуговуючого автогаражного кооперативу для обслуговування своїх членів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Метою діяльності «Кооперативу» є задоволення економічних, соціальних та потреб по охороні майна, транспортних засобів членів кооперативу.
Предметом діяльності «Кооперативу» є:
- організація та комплексна експлуатація автогаражів, автостоянок;
- інші види діяльності не заборонені законодавством стосовно неприбуткових організацій;        
- будівництво, ремонт та експлуатація гаражів, в тому числі і багатоповерхових для зберігання автотранспортних засобів членів Кооперативу; будівництво об`єктів обслуговування наземного транспорту;
- надання побутових послуг членам Кооперативу;
- здача в оренду нерухомого майна Кооперативу членам Кооперативу, а також фізичним та юридичним особам, які не є членами Кооперативу;
- організація та здача в оренду тимчасових стоянок для автотранспорту. 
Згідно п.3.2 - «Кооператив» зобов`язаний:
- забезпечувати надання послуг своїм членам згідно з їх замовленням в межах предмету діяльності «Кооперативу»;
- створювати належні умови для високопродуктивної та безпечної праці, забезпечувати додержання законодавства про працю, правил та норм охорони праці, техніки безпеки, соціального страхування;
- виконувати норми і вимоги щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, інші обов`язки, що не суперечить законодавству.
Згідно п. 6.1. члени кооперативу мають право користуватися послугами Кооперативу для здійснення своєї Статутної діяльності, брати участь в управлінні ОСОБА_4 шляхом голосування на загальних зборах членів кооперативу за принципом: "один член кооперативу - один голос"; обирати і бути обраним в органи управління «Кооперативом»; вирішального голосу на загальних зборах; отримувати повну інформацію про діяльність «Кооперативу» відповідно до Статуту «Кооператива».
Тобто, з положень Статуту ОАГК «Темп-1» випливає беззаперечне право членів кооперативу на отримання від нього послуг, у тому числі на користування електричною енергією та на право брати участь в управлінні ОСОБА_4 , шляхом своєчасного отримання інформації про дату і місце проведення загальних зборів членів Кооперативу.
Автогаражний бокс позивача № 792, що перебуває у його користуванні на території відповідача, у вересні 2017 року був підключений до внутрішньої загальної електромережі ОАГК «Темп-1» із проведенням електричних кабелів, встановленням лічильників.
16 вересня 2017р. у незаконний спосіб, неправомочним зібранням невідомих осіб, було проведено заміну голови правління ОАГК «Темп-1» та внесено зміни до Статуту ОАГК.
Під час проведення вказаних зборів було грубо порушено статутні права позивача, у тому числі право: брати участь в управлінні ОСОБА_4 шляхом голосування на загальних зборах членів кооперативу за принципом: "один член кооперативу - один голос"; обирати і бути обраним в органи управління Кооперативом; вирішального голосу на загальних зборах; отримувати повну інформацію про діяльність Кооперативу.
Дане порушення прав виразилося в проведенні загальних зборів членів кооперативу без інформування позивача як його члена за 10 днів до його проведення та без визначення способу інформування членів кооперативу про місце і дату скликання загальних зборів, що також є порушенням п. 10.2 Статуту.        ,
В подальшому всі загальні збори відповідача протягом 2017-2019 років були скликані та проведені без дотримання вимог п. 10.2 Статуту ОАГК «Темп-1» щодо попереднього інформування про призначення загальних, зборів та без надання копій рішень загальних зборів позивачу.
Крім того, з вересня 2017 року відповідач своїми незаконними діями (самоуправством, бездіяльністю) постійно чинить перешкоджання користуванням збудованим на законних підставах гаражним боксом № НОМЕР_1 та матеріальними цінностями, які зберігаються та мали зберігатися в даному гаражі. В незаконний спосіб почав вважати правові документи стосовно членства позивача в даному кооперативі та гаражного боксу № НОМЕР_1 нікчемними, чим повністю ігнорує та порушує Закони України «Про кооперацію», «Про власність», «Про громадські об`єднання», «Про акціонерні товариства», «Про господарські товариства». Голова кооперативу постійно підбурює деяких членів ОАГК до незаконних дій стосовно позивача та його гаражу № НОМЕР_1 . На всіх так званих Загальних зборах, за період з вересня 2017 року по теперішній час було приблизно п`ять-шість ОСОБА_1 неодноразово звертався до голови правління та тих членів кооперативу, які були присутні на вище вказаних заходах, не чинити перешкоди стосовно користування гаражем в даному кооперативі, а саме:
-повідомляти в правовий спосіб як члена кооперативу про проведення Загальних зборів членів кооперативі;
-не чинити перешкоди стосовно сплати річних членських внесків;
-відновити електропостачання до гаражу № НОМЕР_1 , який в незаконний спосіб було від`єднано в січні 2018 року та таємно викрадено електричний лічильник, електричний кабель (близько двадцяти метрів), щитова з електрозапобіжниками. 
       Проте, голова кооперативу разом з групою осіб, яких сам же і підбурює постійно, відмовляють йому в законний спосіб користуватися своїм гаражним боксом № НОМЕР_1 та брати участь в життєдіяльності кооперативу як його члена згідно зі Статутом ОАГК «ТЕМП- 1» та Закону України «Про кооперацію», що підтверджується заявами позивача до відповідача від 06.02.2018 року, 13.02.2018 року та до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 29.05.2018 року.
Незаконні дії відповідача з відключення гаражного боксу від електромережі Кооперативу, на погляд позивача, є прямим порушенням його прав, визначених у п. 6.1 Статуту, і саме вони перешкоджають користуватися послугами кооперативу в частині доступу до електромережі кооперативу.
Наслідком порушення його прав зазначає неможливість провести ремонтні роботи у гаражному боксі, які необхідні для забезпечення рівноважної вологості та недопущення руйнування стін гаражу та майна позивача. Посилається, що на початку грудня 2017 року ним були закуплені будівельні матеріали для вирівнювання стін та монтажних робіт підлоги, але через незаконні дії відповідача стосовно перешкоджання в проведенні ремонтних робіт деякі матеріали через підвищену вологість прийшли в непридатність, а саме: цемент в кількості 1750кг. (70мішків по 73гривні) та шпаклівка гіпсова для стін 690 кг. ( 23 мішки по 92гривні). Загальна сума збитків зіпсованих будівельних матеріалів складає 7 тисяч 226 гривень. 
Також, позивач зазначає, що власний автомобіль вимушений зберігати в орендованому гаражному боксі на території іншого кооперативу по теперішній час. Збитки за оренду гаражного боксу в іншому кооперативі м. Миколаєва з січня 2018 року по липень 2019 року складають 700 гривень за 19 місяців, тобто 13 тисяч 300 гривень.
В серпні 2017 року при складанні та підписанні договору №5 від 01.08.2017 року головою правління ОАГК «ТЕМП-1» були поставлені умови при виділенні земельної ділянки для будівництва гаражу, саме згідно п 4.1 вище вказаного договору, позивач (забудовник) повинен був виконати роботи по проведенню капітального ремонту кооперативної естакади за власний рахунок, на що було витрачено 36 тис. 130 гривень згідно з локальним кошторисом, затвердженим Головою ОАГК «ТЕМП-1».
В п 2.1. 2.4 даного договору зазначений термін виконання робіт - не пізніше 31 грудня 2017 року. Але відповідач не виконав пункт 3.2.2. та взагалі не збирається його виконувати, чим порушує та недотримується пунктів даного договору. На заяви та досудові претензії Голова ОАГК «ТЕМП-1» не відповідає та повністю ігнорує їх.
Голова правління своїми діями, не зважаючи на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва та Миколаївського апеляційного суду повністю ігнорує той факт, що були витрачені - особисті кошти позивачем за зобов`язанням самого ж кооперативу на відновлення кооперативної естакади в розмірі 36 тисяч 750 гривень згідно умов договору ст.4 п.4.1. До теперішнього часу, жодної реакція з боку відповідача не було.
Таким чином, позивач вважає, що його права та законні інтереси як члена ОАГК «ТЕМП-1» порушені, єдиним способом їх захисту є звернення до суду. 
Крім того позивач вказує, що за весь період цих непорозумінь він частково втратив працездатність через нервове напруження, що влаштовує постійно Голова кооперативу, а саме: приниження честі та гідності як громадянина України, та учасника бойових дій на сході нашої країни.
Приблизно в листопаді 2017 року Голова кооперативу в особі ОСОБА_5 звернувся до Служби Безпеки України зі скаргою, що позивач нібито паплюже Збройні Сили України та Учасників бойових дій. Представник контррозвідки Служби Безпеки України ОСОБА_6 , який проводив перевірку даної скарги ОСОБА_5 , був шокований діями Голови кооперативу. В жовтні 2017 року після чергового звернення до Голови правління стосовно припинення незаконних дій з боку Правління кооперативу, в котрий раз почалися образи та приниження честі і гідності як громадянина та члена кооперативу в присутності деяких членів кооперативу, після чого в позивача різко погіршився стан здоров`я та він був госпіталізований до лікарні УМВС України, де виявлений діагноз (гіпертонічний криз 2 стадії). Після довгого лікування за висновком військово-лікарської комісії позивач був визнаний за станом здоров`я не придатний до військової служби в мирний час та частково обмежений в військовий час.
 9 серпня 2017 року до інциденту з Правлінням ОАГК «ТЕМП-1» позивач підписав контракт з військовою частиною № НОМЕР_2  м. Миколаєва на п`ять років для проходження служби, термін даного контракту повинен закінчитися 9 серпня 2022року. Підписання даного контракту обґрунтовувалося навчанням доньки позивача в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця м. Києва, в одному з провідних навчальних закладах України, на яке безумовно витрачаються великі матеріальні кошти (навчання, проживання, харчування і т.д.). Та через провину Правління кооперативу, яке своїми діями в не правовий спосіб (самоуправством, бездіяльністю та зухвалими діями) протягом значного часу принижували честь і гідність позивача, внаслідок цього він втратив працездатність, позивач втратив значні кошти, на які він розраховував. Так за час дії контракту протягом 5 років він розраховував отримати 780 000 грн. Кошти, які він отримує на пенсії (за станом здоров`я) згідно п. «Б», п. 1 ч.8 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за 5 років мали становити 540 тисяч гривень. Різниця втрачених коштів становить 240 тисяч гривень, які він планував витратити на навчання доньки. Дані кошти він також просить стягнути з відповідача на його користь.        
Крім такого, позивач вважає, що у зв`язку із незаконними діями ОАГК «ТЕМП-1» йому було завдано непоправну моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я, оскільки відповідно до довідки військово-лікарської комісії, після вищевказаного випадку, він перестав спокійно спати, так як у зв`язку з проблемами здоров`я відчуває постійну тривогу. Крім цього, заподіяна йому моральна шкода обґрунтовується і тим, що в результаті незаконних дій Правління ОАГК «ТЕМП-1» в особі ОСОБА_5 , він не може користуватися всіма благами та перевагами свого майна. 
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що між незаконними діями ОАГК «ТЕМП-1» в особі ОСОБА_5 та завданою йому моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є на його думку усі підстави для стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 50 тисяч гривень.        
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОАГК "Темп-1" про зобов`язання не чинити перешкоди та припинити дії, які порушують його право, як члена ОАГК "Темп-1" згідно з Статутом та Законом України "Про кооперацію» через порушення порядку підготовки та проведення загальних зборів членів вказаного кооперативу та не повідомлення його у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про кооперацію» про час та місце проведення загальних зборів членів кооперативу скасовано, а провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог закрито. Позивачу роз`яснено його право на звернення до суду за захистом своїх прав в цій частині вимог в порядку господарського судочинства.
Апеляційна скарга позивача стосовно іншої частини позовних вимог мотивована тим, що розглядаючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № 792, який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" ОСОБА_1 до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1", суд першої інстанції, на його думку, не з`ясував обставини перешкод, які мали місце з 16.09.2020 року, не взяв до уваги копії звернень до ОАГК від 06.02.2018 року та 17.02.2018 року та до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 29.05.2018 року, яким фіксується факт порушення його прав на підключення до внутрішньої електромережі кооперативу, та також жодним чином не з`ясував, чому за майже три роки відповідач не спромігся надати письмову мотивовану відповідь позивачу щодо неможливості його підключення, або щодо умов, за яких його автогаражний бокс може бути підключено до електромережі.
Також на його думку, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача про виклик на допит у якості свідка колишнього голову правління ОАГК "Темп-1" ОСОБА_7 , чим допустив неповноту встановлення обставин, які мають значення для судового розгляду. 
  Посилається, що суд безпідставно дійшов висновку, що позивач, вимагаючи зобов`язати відповідача усунути пошкодження електромережі та підключити гаражний бокс  ОСОБА_1  до електромережі, не обґрунтував правомірності цієї вимоги та не довів обов`язку відповідача здійснювати індивідуальне підключення гаражних боксів членів ОАГК "Темп-1" до електромережі, а також не надав доказів того, що відповідач здійснив пошкодження. При цьому суд не врахував, що позивач в позовній заяві та додатках до неї зазначав, що його автогаражний бокс було підключено до внутрішньої електромережі кооперативу на підставі статуту ОАГК «Темп-1» в редакції від 29.07.2017р., що свідчить про те, що підключення до внутрішньої електромережі кооперативу є одним із видів діяльності відповідача, а саме експлуатація автогаражів та надання побутових послуг. Підключення відбулося на підставі заяви від 10.09.2017р. на ім`я голови правління ОАГК -  ОСОБА_7 , завізованої останнім. Даний доказ підтверджує, що підключення до електромережі кооперативу, здійснюється звичайним способом з відома та за вказівкою голови Правління ОАГК "Темп-1". Однак, суд першої інстанції даній важливій обставині не надав ніякої оцінки і навіть не згадав її у рішенні.
Також не була надана правова оцінка таким доказам як письмові звернення позивача до відповідача 23.02.2018 року, 28.05.2018 року, 03.03.2019 року. 
Не було судом враховано пояснення представника відповідача про те, що автогаражний бокс позивача буде негайно підключено до електромережі кооперативу, якщо останній сплатить членські внески за бокс №792 і перешкод для цього не буде. Таким чином, представник відповідача визнала наявність певних перешкод в правах позивача, які можуть бути усунені за певних умов. Під час строку на підготовку апеляційної скарги, позивач, маючи намір сплатити внески за бокс №792 в касу кооперативу, відвідав відповідача і знову отримав відмову як у прийнятті членських внесків, так і в підключенні свого боксу до електромережі без будь-яких офіційних пояснень чи обґрунтувань. 
Зазначаючи, у рішенні про відсутність перешкод для оплати членських внесків через те, що позивач сплачує внески за інший гараж в тому ж кооперативі через фінансову установу, суд першої інстанції не врахував те, що особистим правом саме позивача є самостійно обирати спосіб внесення членських внесків, за наявності двох альтернативних способів (через банківський рахунок або касу відповідача), при цьому відповідач не має права відмовлятися отримувати членські внески, перешкоджаючи таким чином в реалізації обов`язків і прав позивача. Не втрачаючи надії на справедливе вирішення даного спору з відповідачем, позивач сплатив членські внески через банківську установу на рахунок кооперативу після рішення суду.
Проте суд документально ніяким чином не встановив, а чи була в позивача взагалі заборгованість за членськими внесками, про які повідомляв відповідач, який її розмір і чи дійсно є в відповідача відкритий банківський рахунок для отримання членських внесків.
Наведені вище факти та доводи прямо вказують на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, не провівши підготовче засідання 19.03.2020 року за участю позивача та його представника, постановивши ухвалу, яку сфальсифікував, вказавши в ній недостовірну інформацією. Зазначені процесуальні порушення з боку суду унеможливили реалізацію позивачем свого права про витребування нових (додаткових) доказів, про які він мав намір заявити на підготовчому засіданні, однак суд першої інстанції протиправно його такої змоги позбавив, що призвело до однобокого, упередженого та неповного розгляду цивільної справи.
Від відповідача ОАГК «Темп-1» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін та зазначає, що судом всебічно та повністю перевірено всі обставини справи та при винесенні рішення не порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду є обґрунтованим і законним, а доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, які викладені судом у рішенні по справі.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що в січні 2018 року відповідачем чи головою кооперативу було в незаконний спосіб від`єднано від електропостачання гараж позивача та таємно викрадено електричний лічильник, кабель та щитову з електрозапобіжниками. Жодних рішень правлінням кооперативу або загальними зборами про примусове відключення автогаражного боксу №792 не приймалося. Позивачем не надано жодних доказів про наявність такого рішення.
Посилається, що відповідно до пункту 8.2 Статуту ОАГК "Темп-1", кооператив не несе відповідальності за особисте майно членів кооперативу, яке знаходиться в гаражах. Вказує, що позивачем не надано документів на придбання будівельних матеріалів. Крім того, не надано доказів на підтвердження того, що через дії відповідача будівельні матеріали прийшли в непридатність. У судовому засіданні не встановлена вина відповідача у псуванні матеріалів чи іншого майна належного позивачу, не встановлений причино - наслідковий зв`язок між діями та шкодою.
Щодо ствердження позивача про те, що він вимушений зберігати автомобіль в орендованому гаражному боксі та за оренду ним сплачено 13 300 грн. з січня 2018 року по липень 2019р., відповідач наголошує на тому, що у позивача наявний ще один гаражний бокс в цьому ж кооперативі. Курім того, позивачу ніхто не перешкоджає користуватися його ново побудованим гаражним боксом, та зберігати в ньому автомобіль, що підтвердив сам позивач у судовому засіданні в суді першої інстанції 27.07.2020 року, пояснивши, що він має вільний доступ до нього. 
На підтвердження нібито оренди гаражного боксу для зберігання автомобіля, позивачем надано до суду копію договору оренди від 09.01.2018 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 і надані квитанції, які нібито підтверджують оплату за вказаним договором. Відповідно до п.3.1 Договору, орендну плату за вказаним договором встановлено у розмірі 700грн. Пунктом 3.2 встановлено 100% передплату за рік. Відповідно до наданих суду копій квитанцій, ОСОБА_9 02.11.2019р. та 07.11.2019р., після отримання ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву від 29.10.2019р., в якому було вказано, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження оренди гаражу та оплати за це, зроблено два грошових перекази на ім`я ОСОБА_8 у розмірі 10 050,25 грн. та 3316,58 грн. Однак, по-перше сума не відповідає заявленій, а по- друге, взагалі виникають сумніви, що в листопаді 2019 року можливо вносити 100% передплату за договором, який почав свою дію з 09 січня 2018 року.
Зазначає, що всі додані до апеляційної скарги докази отримані позивачем після винесення рішення суду, та ще й в незаконний спосіб. Як то відеозапис зустрічі з головою кооперативу, який на це не надавав свою згоду. А побачивши, що його знімають, дійсно, взагалі не став спілкуватися.
Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Не погоджується з посиланням апелянта на те, що суд допустив неповноту встановлення обставин у справі, так як не встановив, а чи була в позивача взагалі заборгованість за членськими внесками, який її розмір та її розрахунок, та чи є у відповідача відкритий банківський рахунок для отримання, оскільки в судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2020р. в суді першої інстанції, на запитання судді, чи сплачує позивач внески за ново побудований автогаражний бокс, він особисто надав відповідь, що ні, не сплачує, а за бокс, придбаний у 2012 році сплачує на банківський рахунок відповідача. На підтвердження останнього, позивачем особисто долучено до справи копії квитанцій.
На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Щодо спору стосовно суми заборгованості або її розрахунку, то його взагалі не було. Позивач жодним чином не заявляв свою незгоду з сумою заборгованості та її розрахунком.
Заперечує допущення судом порушень норм процесуального права під час проведення підготовчого та судового засідання.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.
Представник відповідача не визнала доводи апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу.
Від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги в частині позовних вимог, за якими провадження у справі не закрито, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга в цій частині позовних вимог не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення в зазначеній частині вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Обслуговуючий автогаражний кооператив «Темп-1» зареєстрований в реєстрі з 18.07.1997 року, 03.10.2006 року, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 2, з основним видом економічної діяльності - комплексне обслуговування об`єктів.
Відповідно до державного акту на право постійного користування землею, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів Миколаївської області, земля що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 2, загальною площею 3,7180 га, надана у постійне користування Обслуговуючому авто гаражному кооперативу «Темп-1». 
ОСОБА_1 прийнятий в члени кооперативу, має членську книжку на гараж № НОМЕР_1 в Обслуговуючому автогаражному кооперативі «Темп-1».
Відповідно до протоколу правління № 10 від 29 липня 2017 р. було прийнято рішення щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки, що розташована на території автогаражного кооперативу «Темп-1» та вільна від забудови і не використовується кооперативом, для експлуатації та будівництва автогаражу.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Голови ОАГК "Темп-1" з заявою, в якій просив у зв`язку з закінченням будівельних робіт гаражного боксу № НОМЕР_1 , під`єднати його до електромережі для можливості проведення оздоблювальних робіт. На даній заяві містяться резолюція про надання дозволу на підключення електрики згідно встановленому порядку. 
Приймаючи рішення, суд виходив з того, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач протиправним шляхом відключив його гаражний бокс № НОМЕР_3 від електромережі. У зв`язку з чим, 03 березня 2019 року він звернувся до Голови кооперативу з заявою про підключення його гаражного боксу № НОМЕР_1 до електромережі та просив не чинити йому перешкоди в користуванні гаражем. Також посилається на те, що наслідком порушення його прав є неможливість провести ремонтні роботи в гаражному боксі, які необхідні для забезпечення рівноважності вологості та недопущення руйнування стін та майна, яке належить йому. На початку грудня 2017 року ним були придбані будівельні матеріали для вирівнювання стін та монтажних робіт підлоги. Проте, через незаконні дії відповідача, деякі матеріали через підвищену вологість прийшли в непридатність, а саме цемент в кількості 1750 кг. та шпаклівка гіпсова для стін 690 кг. Загальна сума збитків становить 7226 грн. На підтвердження зазначеного суду надано накладну № 143 від 17.12.2017 року.
Крім того, позивач посилається на те, що у зв`язку неправомірними діями відповідача, він винаймає в оренду гаражний бокс з 05.01.2018 року та сплачує орендну плату у розмірі 700 грн. щомісячно. На підтвердження зазначеного суду надано Договір оренди гаражу від 05.01.2018 року.
Проте відповідач заперечує це. Згідно пояснень представника відповідача жодних рішень правлінням кооперативу або загальними зборами про примусове відключення автогаражного кооперативу № 792 не приймалося. Відповідно до Статуту кооперативу, у відповідача немає обов`язку за власні кошти відновлювати електропостачання окремим членам кооперативу у разі крадіжки його особистого майна, яким є електролічильник, кабель та щитова з електрозапобіжниками, якщо таке відбулося. Також представник відповідача пояснила, що відповідач не чинить перешкод позивачу у проведенні будівельних робіт в гаражному боксі № НОМЕР_1 ОАГК "Темп-1", а також у можливості заїжджати до кооперативу на автомобілі для того щоб залишити автотранспорт в автогаражному боксі.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою не чинити перешкоди у користуванні власним майном та до Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області, що підтверджується копіями заяви долученими до матеріалів справи.
Проаналізувавши встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що позивач не довів у судовому засіданні факт будь-якого перешкоджання користування його майном, так само як і перешкоджання його членству у кооперативі.
Крім того, приймаючи рішення у справі, суд виходив з того, що п. 6.2 Статуту встановлено, що члени кооперативу зобов`язані своєчасно сплачувати членські внески.
У судовому засіданні встановлено, що позивач не сплачує членські внески за гараж № НОМЕР_1 як він пояснив через те, що його членство стосовно вказаного гаражу не визнається правлінням. В той же час, судом встановлено, що перешкоди для оплати членських внесків відсутні, оскільки позивач не позбавлений права сплачувати їх через фінансову установу, як він робить це, сплачуючи внески за інший гараж, який знаходиться у його користуванні в даному гаражному кооперативі.
З огляду на встановлені факти та докази суд вважав, що вимога щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкоди та припинити дії які порушують право як члена кооперативу щодо сплати членських внесків, задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № 792, який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" ОСОБА_1 до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1", суд, посилаючись на положення ч.5 ст. 2, ст.23 ЗУ «Про кооперацію», п. п. 3.2, 4.2,8.2 Статуту відповідача, дійшов висновку, що вимагаючи зобов`язати відповідача усунути пошкодження електромережі та підключити гаражний бокс ОСОБА_1 до електромережі, позивач в судовому засіданні не обґрунтував правомірності цієї вимоги та не довів обов`язку відповідача здійснювати індивідуальне підключення гаражних боксів членів ОАГК "Темп-1" до електромережі, а також не надав доказів того, що відповідач здійснив пошкодження електромережі.
За таких обставин, суд вважав, що вимоги позивача в цій частині є безпідставними.
Щодо позовних вимог про стягнення з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суми матеріального збитку у розмірі 260526 грн., 00 коп., заподіяного внаслідок незаконних дій, суд, посилаючись на ст. 319, ч.3 ст. 386, 1167, 1167 ЦК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 в постанові від 03.12.2014, дійшов висновку, що позивачем не надано документів на придбання будівельних матеріалів, крім того, не надано доказів на підтвердження того, що через дії відповідача будівельні матеріали прийшли в непридатність. У судовому засіданні не встановлена вина відповідача у псуванні матеріалів чи іншого майна належного позивачу, не встановлений причино-наслідковий зв`язок між діями та шкодою, а тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.
Щодо позовних вимог про стягнення з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суми морального збитку у розмірі 50000 грн. 00 коп., заподіяного внаслідок незаконних дій, суд, посилаючись на ст. 23, 1167 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», також дійшов висновку про не надання позивачем доказів на підтвердження того, що у зв`язку з діями відповідача у нього були душевні страждання, які в подальшому вплинули на стан його здоров`я.
При цьому суд виходив з того, що згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, історії хвороби, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 11.10.2017 року по 24.10.2017 року, з 12.01.2018 року по 26.01.2018 року, з 06.02.2018 року по 16.02.2018 року та з 12.12.2018 року по 24.12.2018 року.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 86 від 20.02.2018 року, ОСОБА_1 почав помічати погіршення стану здоров`я ще з 2008 року, з 2015 року його перебіг хвороби погіршився. 
Спірні правовідносини почали відбуватися з 2017 року, тобто після погіршення стану здоров`я позивача. Більш того у судовому засіданні не встановлено факту неправомірних дій з боку відповідача.
Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Висновки суду щодо необґрунтованості позовних вимог в частині позовних вимог, за якими провадження у справі не закрито, відповідають обставинам справи та законодавству, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і зазначеному в тексті рішення суду.
При цьому колегія суддів виходить з того, що згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. 
Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Так під способами захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Підставами позову згідно зі ст. 175 ЦПК України, які суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а предметом позову, є спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідачів.
Як убачається з тексту позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду, він просив зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" не чинити перешкоди та припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 , як члена ОАГК "Темп-1" згідно з Статутом та Законом України "Про кооперацію; зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № 792, який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" ОСОБА_1 до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1"; стягнути з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 260526 грн., 00 коп. та моральні збитки у розмірі 50000 грн., заподіяні внаслідок незаконних дій.
Тобто, позивачем було чітко визначений предмет позову (спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідача).
Крім того, позивачем в позовній заяві викладені також обставини, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, тобто підстави позову, які згідно зі ст. 175 ЦПК України суд не може змінити без згоди позивача.
Із системного аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує свої вимоги перш за все тим, що він є членом Обслуговуючого автогаражного кооперативу «ТЕМП-1» з 27 січня 2013року. Ним з дозволу відповідача на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні відповідача, за договором з відповідачем було збудовано автогаражний бокс № 792.
У вересні 2017 року даний гаражний бокс був підключений до внутрішньої загальної електромережі ОАГК «Темп-1» із проведенням електричних кабелів, встановленням лічильника.
16 вересня 2017р. у незаконний спосіб, неправомочним зібранням невідомих осіб, було проведено заміну голови правління ОАГК «Темп-1» та внесено зміни до Статуту ОАГК. Після цього відповідач своїми діями (самоуправством, бездіяльністю) постійно чинить позивачу перешкоди в користуванні збудованим на законних підставах гаражним боксом № НОМЕР_1 та матеріальними цінностями, які зберігаються та мали зберігатися в даному гаражі. В незаконний спосіб почав вважати правові документи стосовно членства позивача в даному кооперативі та гаражного боксу № НОМЕР_1 нікчемними, чим повністю ігнорує та порушує Закони України «Про кооперацію», «Про власність», «Про громадські об`єднання», «Про акціонерні товариства», «Про господарські товариства». Голова кооперативу постійно підбурює деяких членів ОАГК до незаконних дій стосовно позивача та його гаражу № НОМЕР_1 . 
В січні 2018 року відповідачем в незаконний спосіб було від`єднано та таємно викрадено електричний лічильник, електричний кабель (близько двадцяти метрів), щитова з електрозапобіжниками з гаражу № НОМЕР_1 . Незаконні дії відповідача з відключення гаражного боксу від електромережі Кооперативу, на погляд позивача, є прямим порушенням його прав, визначених у п. 6.1 Статуту, і саме вони перешкоджають користуватися послугами кооперативу в частині доступу до електромережі кооперативу.
Наслідком порушення його прав зазначає неможливість провести ремонтні роботи у гаражному боксі, які необхідні для забезпечення рівноважної вологості та недопущення руйнування стін гаражу та майна позивача. Посилається, що на початку грудня 2017 року ним були закуплені будівельні матеріали для вирівнювання стін та монтажних робіт підлоги, але через незаконні дії відповідача стосовно перешкоджання в проведенні ремонтних робіт деякі матеріали через підвищену вологість прийшли в непридатність.
Зазначає, що власний автомобіль вимушений зберігати в орендованому гаражному боксі на території іншого кооперативу по теперішній час. Збитки за винаймання гаражного боксу в іншому кооперативі м. Миколаєва з січня 2018 року по липень 2019 року складають 700 гривень за 19 місяців, тобто 13 тисяч 300 гривень.
Крім того через неправомірні дії відповідача, які привели до погіршання його стану здоров`я, він вимушений був розірвати укладений ним 09 серпня 2017р. на 5 років контракт з військовою частиною № НОМЕР_2 м. Миколаєва, що призвело до недоотримання ним 240000грн., як різниці між коштами, які він мав отримати за контрактом за 5 років, і пенсією за цей же період часу.
Також посилався, що приблизно в листопаді 2017 року голова кооперативу в особі ОСОБА_5 звернувся до Служби Безпеки України зі скаргою, що позивач нібито паплюже Збройні Сили України та Учасників бойових дій, що після проведеної перевірки не підтвердилося.
Вважає, що у зв`язку із незаконними діями ОАГК «ТЕМП-1» йому було завдано непоправну моральну шкоду, яку він оцінив в 50000грн., що полягає у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я, оскільки відповідно до довідки військово-лікарської комісії, після вищевказаного випадку, він перестав спокійно спати, так як у зв`язку з проблемами здоров`я відчуває постійну тривогу. Крім цього, заподіяна йому моральна шкода обґрунтовується і тим, що в результаті незаконних дій Правління ОАГК «ТЕМП-1» в особі ОСОБА_5 , він не може користуватися всіма благами та перевагами свого майна. 
Системний аналіз викладених позивачем в позовній заяві обставин свідчить про те, що необхідність підключення гаражного боксу № НОМЕР_1 до електромережі та стягнення заподіяної у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку підключення матеріальної та моральної шкоди, позивач обґрунтував саме неправомірними діями відповідача щодо відключення гаражного боксу від електромережі та викраденням електричного лічильника, електричного кабелю (близько двадцяти метрів), щитової з електрозапобіжниками з гаражу № НОМЕР_1 , що тягне за собою обов`язок відповідача відновити пошкодження та підключити гаражний бокс до електромережі.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, позивач підтвердив, що позовні вимоги щодо підключення гаражного боксу до електроенергії та стягнення матеріальних та моральних збитків, ним обґрунтовуються саме неправомірними діями відповідача щодо відключення гаражного боксу від електромережі та викраденням електричного лічильника, електричного кабелю (близько двадцяти метрів), щитової з електрозапобіжниками з гаражу № НОМЕР_1 .
Це ж випливає і зі змісту його апеляційної скарги.
Крім того, свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач грубо порушує його права як члена ОАГК «ТЕМП-1», а саме право: брати участь в управлінні ОСОБА_4 шляхом голосування на загальних зборах членів кооперативу за принципом: "один член кооперативу - один голос"; обирати і бути обраним в органи управління кооперативом; вирішального голосу на загальних зборах; отримувати повну інформацію про діяльність Кооперативу, що виражається в проведенні загальних зборів членів кооперативу без інформування позивача як його члена за 10 днів до його проведення та без визначення способу інформування членів кооперативу про місце і дату скликання загальних зборів, що є порушенням п. 10.2 Статуту. 
Також посилався, що відповідачем порушуються його права, як члена ОАГК «ТЕМП-1», на сплату членських внесків через касу кооперативу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОАГК "Темп-1" про зобов`язання не чинити перешкоди та припинити дії, які порушують його право, як члена ОАГК "Темп-1" згідно з Статутом та Законом України "Про кооперацію» через порушення порядку підготовки та проведення загальних зборів членів вказаного кооперативу та не повідомлення його у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про кооперацію» про час та місце проведення загальних зборів членів кооперативу, скасовано, провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог закрито, а позивачу роз`яснено його право на звернення до суду за захистом своїх прав в цій частині вимог в порядку господарського судочинства.
Крім того, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не приймалося жодного рішення щодо від`єднання автогаражного боксу № 792 від електромережі ОАГК "Темп-1".
Не знайшло свого підтвердження також посилання позивача на те, що відповідачем через своїх працівників, чи особисто головою кооперативу було здійснено дії щодо викрадання електричного лічильника, електричного кабелю (близько двадцяти метрів), щитової з електрозапобіжниками з гаражу № НОМЕР_1 .
Як пояснив в суді апеляційної інстанції позивач, і це підтверджується його заявою про кримінальне правопорушення від 28 травня 2018р. (а. с.79-81), позивач в січні 2018р. звертався до Інгульського відділу ГУНП в Миколаївській області з заявою про злочин, а саме про те, що в січні 2018р. в новозбудованому гаражу незаконно було відключено електропостачання та під керівництвом ОСОБА_5 (чи його бездіяльності) було викрадено електролічильник, електричний щит, автоматичні запобіжники та електричний кабель.
Проте, постановою начальника відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 29 березня 2018р. кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР під № 120181500400000105 від 08 січня 2018р. було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. При цьому в тексті даної постанови зазначено, що під час слідства було встановлено, що відомості, викладені в заяві ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.
За такого суд правомірно дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здійснив пошкодження електромережі, чим незаконно від`єднав гаражний бокс № НОМЕР_1 від електромережі ОАГК "Темп-1".
Оскільки позивач пов`язував необхідність відновлення пошкодженої електролінії та підключення гаражного боксу № НОМЕР_1 до електромережі відповідача саме з зазначеними обставинами, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, суд правомірно дійшов висновку про безпідставність цих вимог.
Наявністю інших підстав для відновлення електропостачання до гаражного боксу № НОМЕР_1 , в тому числі і тими, на які посилався позивач та його представник в своїх поясненнях під час розгляду справи в судах обох інстанцій, позовні вимоги (виходячи зі змісту позовної заяви) не обґрунтовувалися, а отже в установленому законом порядку заявлені не були. Не скористався позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції також своїм правом на уточнення позовних вимог в цій частині. За такого у суду не було правових підстав давати їм аналіз та приймати стосовно них рішення. 
Позбавлений такого права з тих же підстав і суд апеляційної інстанції, оскільки згідно ч.6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного не є підставою для скасування чи зміни рішення посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом не була надана правова оцінка таким доказам як письмові звернення позивача до відповідача 23.02.2018 року, 28.05.2018 року, 03.03.2019 року, а також не враховано обставини перешкод, які мали місце з 16.09.2020 року, та звернення до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 29.05.2018 року.
В зв`язку з недоведеністю посилання позивача на те, що відповідач здійснив пошкодження електромережі, чим незаконно від`єднав гаражний бокс № НОМЕР_1 від електромережі ОАГК "Темп-1", не підлягають в межах заявлених позовних вимог також задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальних збитків, заподіяних йому зазначеними діями відповідача, а саме відшкодування витрат на придбання будівельних матеріалів на суму 7226грн. та витрачених коштів на оплату орендної плати за оренду гаража в іншому гаражному кооперативі в сумі 13300грн.
При цьому суд правомірно врахував також те, що відповідно до пункту 8.2 Статуту ОАГК "Темп-1", кооператив не несе відповідальності за особисте майно членів кооперативу, яке знаходиться в гаражах, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що через дії відповідача будівельні матеріали прийшли в непридатність, а також документів на придбання будівельних матеріалів, так як в наданій накладній не зазначено, що будівельні матеріали придбані саме позивачем.
Правомірно судом враховано також те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач чинив перешкоди позивачу в користуванні гаражним боксом № НОМЕР_4 , оскільки позивач мав вільний доступ до нього, як і доказів того, що саме через незадовільний стан гаражного боксу у зв`язку з не проведенням у ньому оздоблювальних робіт і саме через відсутність електроенергії позивач не мав можливосте зберігати в ньому автомобіль.
При цьому колегія суддів враховує те, що як зазначено в постанові Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2019р., 05 березня 2018р. ФОП ОСОБА_10 було складено звіт про проведення технічного обстеження гаражу № НОМЕР_1 , в результаті якого встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації гаражу № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував те, що особистим правом саме позивача є самостійно обирати спосіб внесення членських внесків, за наявності двох альтернативних способів (через банківський рахунок або касу відповідача), що відповідач не має права відмовлятися отримувати членські внески від позивача безпосередньо в касі кооперативу, перешкоджаючи таким чином в реалізації обов`язків і прав позивача, не є підставою для скасування рішення, так як судом правильно встановлено, що перешкоди в реалізації права позивача на сплату членських внесків були фактично відсутні, оскільки позивач мав реальну можливість сплати членських внесків через фінансову установу, чим він неодноразово користувався сплачуючи внески за інший гараж.
Після рішення суду позивач сплатив членські внески через банківську установу на рахунок кооперативу, що також підтверджує наявність реальної можливості для реалізації позивачем свого права на сплату членських внесків як члена кооперативу.
Не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення суду також доводи апеляційної скарги про те, що суд документально не встановив чи була в позивача взагалі заборгованість за членськими внесками, про які повідомляв відповідач, який її розмір і чи дійсно є у відповідача відкритий банківський рахунок для отримання членських внесків, оскільки, виходячи із меж заявленого позову, розмір заборгованості не був предметом розгляду справи, а факт наявності у відповідача банківського рахунку не заперечувався сторонами. Більш того, наявність його підтверджена діями самого позивача у вигляді неодноразової сплати на нього членських внесків.
Не було позивачем надано суду також будь – яких доказів приниження честі та гідності його як громадянина України, та учасника бойових дій на сході країни, та звернення в листопаді 2017 року голови кооперативу в особі ОСОБА_5 до Служби Безпеки України зі скаргою, що позивач нібито паплюже Збройні Сили України та Учасників бойових дій, а також результатів розгляду такого звернення. 
Заперечень щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 240000грн. як різниці між коштами, які позивач мав отримати за контрактом за 5 років, і пенсією за цей же період часу, апеляційна скарга не містить.
Не знайшли свого об`єктивного підтвердження також доводи апеляційної скарги щодо порушення судом процесуального законодавства під час проведення попереднього судового засідання 19 березня 2020р. При цьому заперечуючи проти того, що позивач та його представник не з`явилися в дане судове засідання, позивач не скористався своїм право на подачу зауважень на протокол підготовчого судового засідання від 19 березня 2020р., в якому зафіксовано факт неявки позивача. Представник відповідача заперечує факт її присутності в суді в цей день, а також того, що їй було відомо про те, що підготовче судове засідання не відбудеться. Заява про те, що відповідач не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була, як стверджує представник відповідача, направлена електронною поштою на електронну адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва у зв`язку з встановленими в країні обмежувальними заходами та режимом карантину.
Слід також зазначити, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється, тому сама по собі відсутність аудіо запису даного засідання не є доказом фальсифікації проведення судом засідання 19.03.2020р. 
При цьому, зазначаючи, що процесуальні порушення з боку суду унеможливили реалізацію позивачем свого права про витребування нових (додаткових) доказів, про які він мав намір заявити на підготовчому засіданні, апелянт не зазначає які саме докази він мав намір подати та чи відмовив суд в подальшому під час розгляду справи в прийнятті цих доказів через порушення строків їх подачі суду, чи у задоволенні клопотання про їх витребування.
За такого слід дійти висновку, що порушень процесуального законодавства, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду згідно ч.3 ст. 376 ЦПК України, апеляційним судом встановлено не було. 
Інші порушення норм процесуального права згідно ч.2 ст. 376 ЦПК України, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, чого в даному випадку не сталося.
Враховуючи, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанцій надана належна оцінка, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи позивача. При цьому апеляційним судом враховується усталена практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
З урахуванням викладено, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368,374, 377, 381, 382 ЦПК України, судова колегія, - 
П О С Т А Н О В И Л А: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року