ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 808/2448/16	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
          за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року (суддя Стрельнікова Н.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 02.01.2020 року) у адміністративній справі №280/2448/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, суд,- 

в с т а н о в и в:
          У серпні 2016 року ПАТ «Запорізьке кар`єроуправління» (далі по тексту – позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач, правонаступник Головне управління ДПС у Запорізькій області), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення №0001871202 від 13.06.2016 року про збільшення грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі 36054,28 грн. і 9013,32 грн. штрафних санкцій та №0003261202 від 02.08.2016 року про застосування додаткових штрафних санкцій  9013,32 грн.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/2407/16.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року провадження у справі поновлено у зв`язку з набранням законної сили рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року у справі №808/2407/16.
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року замінено відповідача ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області її правонаступником – ГУ ДФС у Запорізькій області. Правонаступником ГУ ДФС у Запорізькій області є ГУ ДПС у Запорізькій області.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. 
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось ГУ ДФС у Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що судом не враховано порушення позивачем п.252.16 ст.252 ПК України та п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року №865, а саме: позивач не провів обов`язкову державну експертизу та оцінку запасів родовища корисних копалин більш ніж п`ять років експлуатації ділянки надр, що підтверджено актом камеральної перевірки, проведеної 03.06.016 року (акт №900/12-02/00110183) за 1 квартал 2016 року.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області №№0000591202 від 20.05.2016 року   та   №0003211202 від 28.07.2016 року, яким було встановлено, що в акті перевірки від 29.04.2016 року №780/12-02/00110183 контролюючий орган необґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем п. 252.16 ст. 252 ПК України у додатку №1 (розрахунку №1 з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9275124402 від 05.02.2016 року) до податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9275124409 від 05.02.2016 року за 4 квартал 2015 року в рядку 7.4 (коефіцієнт рентабельності гірничодобувного підприємства) невірно визначено коефіцієнт рентабельності, що вплинуло на визначення вартості одиниці товарної продукції за розрахунковою вартістю, що в свою чергу призвело до заниження суми податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 квартал 2015 року. Рішенням суду встановлено, що ПАТ «Запорізьке кар`єроуправління» не повинно проводити регулярну повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин   ділянки надр, а тому не підлягає застосуванню коефіцієнт рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки НБУ. Суд прийшов до висновку про те, що неузгодженність грошового зобов`язання у попередньому податковому повідомленні - рішенні виключає висновок про повторність встановленого порушення.
Матеріалами справи встановлено, що 03.06.2016 року працівниками ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1 квартал 2016 року, за результатами якої 03.06.2016 року складено акт камеральної перевірки №900/12-02/00110183. Згідно висновків камеральної перевірки ПАТ «Запорізьке карєроуправління» порушено п.252.16 ст.252 ПК України, а саме: у додатку №1 (розрахунку №1 з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9058348479 від 18.04.2016 року) до податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9058348493 від 18.04.2016 року за 1 квартал 2016 року в рядку 7.4 (коефіцієнт рентабельності гірничодобувного підприємства) невірно визначено коефіцієнт рентабельності, що вплинуло на визначення вартості одиниці товарної продукції за розрахунковою вартістю, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1 квартал 2016 року у сумі 36053,28 грн.
За результатами камеральної перевірки 13.06.2016 року ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №0001871202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення  у розмірі 36053,28 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 9013,32 грн.
ПАТ «Запорізьке кар`єроуправління» подало скаргу, за результатами розгляду якої рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 01.08.2016 року №3581/10/08-01-10-01-13 залишено без змін податкове повідомлення-рішення; збільшено розмір штрафної санкції, застосованої відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України на 9013,32 грн. та зобов`язано ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області прийняти та надіслати позивачу окреме податкове повідомлення-рішення на збільшену суму штрафних санкцій. 02.08.2016 року ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №0003261202, яким позивачу додатково збільшено суму грошового зобов`язання за платежем штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9013,32 грн.
Відповідно до п.251.1 ст.251, пп.252.1.1 п.252.1, 252.6, 252.7 ст.252 ПК України, рентна плата складається з, зокрема, рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є, зокрема, суб`єкти господарювання, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр. Базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства). Вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини. Під час розрахунку рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства, підприємство застосовує коефіцієнт рентабельності гірничого підприємства (Крмпе). 
Згідно зі ст. 45 Кодексу України про надра, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264) повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр.
Відповідно до п.252.16 ст.252 ПК України гірничі підприємства, що порушили строк регулярної повторно геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, обчислюють зобов`язання із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки НБУ. 
У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1236 (набрала чинності з 12.01.2011 року) було визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264, якою було встановлено обов`язковість проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин кожні п`ять років експлуатації ділянки надр.
До постанови Кабінету міністрів України від 26.03.2008 року №264, редакція п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки корисних копалин мала наступну редакцію: «повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов`язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством».
Отже, вказана редакція п.25 Положення не передбачала обов`язковість проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, та в реакції, яка б передбачала обов`язкову державну експертизу та оцінку кожні п`ять років експлуатації ділянки  надр не поновлювалась. 
Суд апеляційної інстанції враховує, шо рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року, яке набрало законної сили 02.07.019 року,  визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області №0000591202 від 20.05.2016 року   та   №0003211202 від 28.07.2016 року, якими були визначені податкові зобов`язання ПАТ «Запорізьке кар`єроуправління» за порушення п.252.16 ст.252 ПК України, а саме: у додатку №1 (розрахунку №1 з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9275124402 від 05.02.2016 року) до податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин №9275124409 від 05.02.2016 року за 4 квартал 2015 року в рядку 7.4 (коефіцієнт рентабельності гірничодобувного підприємства) невірно визначено коефіцієнт рентабельності, що вплинуло на визначення вартості одиниці товарної продукції за розрахунковою вартістю, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 квартал 2015 року. Вказаним рішенням суду встановлено, що ПАТ «Запорізьке кар`єроуправління» не повинно проводити регулярну повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин   ділянки надр кожні п`ять років, а тому не підлягає застосуванню коефіцієнт рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки НБУ. 
Відповідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку з цим, неузгодженість грошового зобов`язання у попередньому податковому повідомленні - рішенні виключає висновок про повторність встановленого порушення.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті виходить з принципу, передбаченому пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України щодо презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України податковий орган не довів правомірність прийняття своїх податкових повідомлень-рішень.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року у справі №280/2448/16 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова