ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 656/398/20
Номер провадження 33/819/416/20                                Головуючий в 1-й інстанції: Крисанова В.І.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП                                Доповідач: Литвиненко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., при секретарі Галаган О.А., за участю захисника-адвоката Богданової І.Д. в режимі відеоконференції, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Богданової І.Д., яка діє в інтересах  ОСОБА_1  на постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року, 
ВСТАНОВИЛА
Постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром двісті п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 гривень. Крім того стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 гривень.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Богданова І.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить зазначену постанову скасувати , а провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначила, що судом першої інстанції залишено поза увагою ряд недоліків, допущених особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема в протоколі зазначено невірні паспортні дані ОСОБА_1 , у зв`язку із чим протокол був складений відносно невідомої особи.
Крім того, протокол було складено через значний проміжок часу після подій які інкримінуються ОСОБА_1 , тобто з порушенням строку передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП. При цьому оформлення протоколу здійснено без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого ОСОБА_1 не були роз`яснені його права.
Також суд першої інстанції не надав належну оцінку тому факту, що ОСОБА_1 не було надано другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення №00232 від 20 червня 2020 року, натомість надано протокол №00231 від 19 червня 2020 рок, який містить таку ж інформацію, що і протокол №00232.
Зазначає, що особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення також порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки лікарями КНП «Іванівська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 не оглядався. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що працівники лікарні відмовились надавати акт про відмову від медичного обстеження.
Крім того, судом першої інстанції не досліджено факту відсутності в матеріалах письмового направлення військовослужбовця до закладу охорони здоров`я, для проведення огляду на стан сп`яніння. 
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило.
Заслухавши доповідь судді, адвоката Богданову І.Д., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою виконання вказаних завдань, згідно з вимогами ст.ст. 252,280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дав належну оцінку доказам по справі та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Так, частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Матеріали провадження свідчать, що 20 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ОДХ №00232, відповідно до якого, ОСОБА_1 15 червня 2020 року, приблизно о 09:00 год, будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за контрактом, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, знаходився на території угруповання військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в АДРЕСА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився, в умовах особливого періоду, у зв`язку із чим в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.п.2-5).
Згідно витягу з наказу командира угруповання військ оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” (по стройовій частині) №141 від 19 травня 2020 року, майор ОСОБА_1 , старший офіцер відділу живучості управління безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 , начальник групи безпеки військової служби на підставі розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 13 травня 2020 року №1/15т/сд, прибув 18 травня 2020 року до складу сил та засобів угруповання військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.п.17). Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Тлумачення поняття «особливий період» наявне в ЗУ «Про оборону України» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Згідно ст.1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Зазначеними нормативно-правовими актами не визначено порядку припинення особливого періоду.
Разом із цим, ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Згідно з Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 з 17 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період.
Враховуючи, що відповідне рішення про планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу, Президентом України не приймалося, особливий період діє і на теперішній час.
Що стосується наявності в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, то як вірно встановлено судом першої інстанції, вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, а також показами допитаних свідків.
Зокрема відповідні обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОДХ 00232 від 20 червня 2020 року та акта фіксації відмови ОСОБА_1 , від добровільного проходження медичного огляду від 15 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий характерний запах алкоголю, нерівна хода, беззмістовна та заплутана розмова, погане вимовляння слів (а.п.6).
Посилання апеляційної скарги захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено невірні паспортні дані ОСОБА_1 , у зв`язку із чим протокол був складений відносно невідомої особи, суд апеляційної інстанціє вважає непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОДХ 00232 від 20 червня 2020 року, його складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано- Франківській області, 04 лютого 2003 року (а.п.2).
Відповідна копія паспорта знаходиться в матеріалах провадження (а.п.14-15). Відповідно до змісту апеляційної скарги, а також долученого до неї договору про надання юридичних послуг, адвокат Богданова І.Д. звернулася до Херсонського апеляційного суду в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано- Франківській області, 04 лютого 2003 року (а.п.110, 117).
Таким чином, з огляду на зазначення вказаних паспортних даних стороною захисту, у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які сумніви, щодо вірності паспортних даних ОСОБА_1 , внесених до протоколу про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів захисника, з приводу оформлення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами строку, визначеного ч.2 ст.254 КУпАП, то вони хоч і заслуговують на увагу, проте вказані недоліки не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки не спростовують вірність відомостей відображених в протоколі. Крім того норми чинного КУпАП не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст. 254 КУпАП строку. 
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було надано другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення №00232 від 20 червня 2020 року, суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення №00232 від 20 червня 2020 року, про що вказують власноручно написані ним пояснення, при цьому будь-яких зауважень з приводу того, що йому надано протокол з іншим номером вказані пояснення не містять (а.п.5).
Посилання захисника на порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України № 726 від 23.08.2017 року також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до положень п.8 Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України№ 726 від 23.08.2017 року (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), у разі виявлення факту розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території військової частини, військового об`єкта або виконання ним обов`язків військової служби у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 172-20 КУпАП, посадова особа з відповідним письмовим направленням направляє його в супроводі двох представників військової частини (підрозділу) до закладу охорони здоров`я для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Тобто при виявленні військовослужбовця на території військової частини, військового об`єкта у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, він обов`язково в супроводі двох представників військової частини направляється до медичного закладу для проходження відповідного огляду.
З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2020 року близько 08:30 начальником відділення Військової служби правопорядку Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку м. Нова Каховка підполковником ОСОБА_2 було виявлено факт перебування військовослужбовця ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території угрупування військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с. Новомиколаївка Іванівського району Херсонської області.
Цього ж дня о 09:00 год, в супроводі представників військової частини ОСОБА_1 було доставлено до Іванівської центральної районної лікарні для огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.п.7,18).
При цьому, ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, що підтверджено свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, відсутність письмового направлення ОСОБА_1 на огляд до лікарні не спростовує встановлених протоколом фактів, які підтверджені належними доказами. Більш того, сам ОСОБА_1 не заперечує, що його направляли до Іванівської центральної районної лікарні для огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, зважаючи на відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, яке за своїм видом та розміром є законним, справедливим і співмірним.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, отже підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Богданової І.Д. залишити без задоволення, а постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        І.І.Литвиненко