ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 2а/1270/714/2012
адміністративне провадження № К/9901/64492/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області
на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (головуючий суддя - Шембелян В.С.)
та на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду                                          від 25 вересня 2018 року (колегія суддів: головуючий суддя - Казначаєв Е.Г., судді - Компанієць І.Д., Ястребова Л.В.)
у справі №2а/1270/714/2012
за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз»
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення податку на додану вартість за вересень 2011 року в сумі 12749851,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - ОВПП ДФС України) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив замінити сторону у виконавчому провадженні №53158416 у справі № 2а/1270/714/2012 з ОВПП ДФС України на Головне управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області, заявник).

Заява обґрунтована тим, що Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (далі - ПАТ «Луганськтепловоз») з 01 січня 2018 року переведено на облік до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області), а тому ОВПП ДФС України на теперішній час позбавлений можливості виконати судове рішення у справі №2а/1270/714/2012 

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, заяву ОВПП ДФС України про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2а/1270/714/2012 за адміністративним позовом ПАТ "Луганськтепловоз" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську (далі - СДПІ ВПП у м. Луганську), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі - ГУ ДКС України у Луганській області) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення податку на додану вартість за вересень 2011 року в сумі 12749851,00 грн задоволено: замінено боржника у виконавчому провадженні № 53158416 з ОВПП ДФС України на належного боржника ГУ ДФС у Луганській області.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскільки функції з адміністрування податків є функціями ГУ ДФС у Луганській області, вжиття заходів щодо внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, дані щодо відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" суми податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року у розмірі 12749851,00 грн, належать до компетенції ГУ ДФС у Луганській області як контролюючого органу.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДФС у Луганській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДФС у Луганській області.

26 листопада 2018 року від ОВПП ДФС України та ПАТ "Луганськтепловоз" надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких вони зазначають про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених у касаційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 у справі №2а/1270/714/2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012, позов задоволено частково: 

-          визнано протиправною бездіяльність СДПІ ВПП у м. Луганську, що втілилася у ненаданні до ГУ ДКС України у Луганській області висновку про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за вересень 2011 року на суму 12749851,00 грн;

-          зобов`язано СДПІ ВПП у м. Луганську у п`ятиденний строк подати ГУ ДКС України у Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за вересень 2011 року, в розмірі 12749851,00 грн;

-          стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Луганськтепловоз» суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за вересень 2011 року, в розмірі 12749851,00 грн;

-          стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу СДПІ ВПП у м. Луганську задоволено частково, змінено постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012, позов задоволено частково:

-           визнано протиправною бездіяльність СДПІ ВПП у м. Луганську щодо неприйняття та ненадання до ГУ ДКС України у Луганській області  висновку із зазначенням податку на додану вартість у сумі 12749851,00 грн, що підлягає бюджетному відшкодуванню за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року, поданою ПАТ «Луганськтепловоз»; 

-          зобов`язано СДПІ ВПП у м. Луганську прийняти висновок про відшкодування з бюджету на користь ПАТ «Луганськтепловоз» за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року податку на додану вартість у сумі 12749851,00 грн та надати цей висновок до ГУ ДКС України у Луганській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Виконавчий лист на виконання зазначеної постанови суду видано 19.09.2016 (том 1 а.с. 197).

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження №53158416 з виконання виконавчого листа №2а/1270/714/2012, виданого 19.09.2016 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання СДПІ ВПП у м. Луганську прийняти висновок про відшкодування з бюджету на користь ПАТ "Луганськтепловоз" за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року податку на додану вартість у сумі 12749851,00 грн та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області (том 1 а.с.205).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року замінено боржника у виконавчому провадженні №53158416 з СДПІ ВПП у м. Луганську на ОВПП ДФС України (том а.с.78-79).

27 лютого 2018 року ПАТ "Луганськтепловоз" звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення (том 3 а.с.3-4).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року змінено спосіб і порядок виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду у справі № 2а/1270/714/2012 від 12.03.2012 в частині зобов`язання СДПІ ВПП у м. Луганську прийняти висновок про відшкодування з бюджету на користь ПАТ "Луганськтепловоз" за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року податку на додану вартість у сумі 12749851,00 грн. та надати цей висновок до ГУ ДКС України у Луганській області  на зобов`язання ОВПП ДФС внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, дані щодо відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" суми податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року у розмірі 12749851,00 грн (том 4 а.с.28-33).

Згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» ПАТ "Луганськтепловоз" не віднесено до переліку великих платників податків на 2018 рік, а тому вказане підприємство з січня 2018 року переведено на податковий облік до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ДПІ у м. Сєвєродонецьку) за місцезнаходженням ПАТ "Луганськтепловоз» (том 4 а.с. 126-127).

У доводах касаційної скарги заявник цитує норми процесуального права, вказує на те, що відповідно до пункту 10.14 розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування. Зазначає, що заявник проте не надав жодних доказів неможливості виконання ОВПП ДФС України судових рішень у справі №2а/1270/714/2012. Крім того вказує, що ОДПП ДФС України на даний час діє та не ліквідований, а тому ГУ ДФС у Луганській області позбавлено повноважень на внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, дані щодо відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" суми податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2011 року у розмірі 12749851,00 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та  порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб  під  час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з частиною першою ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частинами першою та другою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (на момент звернення до суду із заявою) визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з п. 5 Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, затвердженого    наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 10.14 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (далі - Порядок №1588, на момент звернення до суду із заявою), встановлено, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою № 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у пункті 10.13 цього розділу; протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках (п. 10.15 Порядку №1588).

Відповідно до п. 10.16 Порядку №1588 пакет документів включає: реєстраційну частину облікової справи платника податків (з описом) за весь період існування платника податків; звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), та іншими документами справи, строк зберігання яких не сплив; довідку про стан розрахунків платника податків з бюджетом; дані про контрольно-перевірочну роботу (в тому числі реєстр складених контролюючим органом актів (довідок) перевірок із зазначенням в реєстрі дати та номера акта перевірки, виду перевірки, перевіреного періоду, структурного підрозділу, що здійснював перевірку, місця та строку зберігання матеріалів перевірки); документи щодо заходів із забезпечення погашення податкового боргу, якщо платник податків має податковий борг; інформацію щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов`язань та судових справ між контролюючими органами і платником податків за останні три роки.

Якщо в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) продовжується адміністрування податків, зборів у випадках, визначених у пункті 10.14 цього розділу, то такий контролюючий орган може залишити у себе оригінали документів, необхідних для відповідних процедур адміністрування, а до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передати їх засвідчені копії.

Після завершення відповідних процедур адміністрування до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передаються оригінали документів, що залишались у контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання), інформація та документи за результатами таких процедур (пункт 10.20 Порядку №1588).

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи наведені вище норми законодавства, обов`язок вжити заходи щодо відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» коштів у сумі 12749851,00 грн залишається за ОВПП ДФС України до завершення процедури відшкодування в повному обсязі.

При цьому суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, не витребували в ОВПП ДФС України докази на підтвердження завершення процедури адміністрування щодо відшкодування за попереднім місцем реєстрації ПАТ «Луганськтепловоз», як не витребували і доказів передачі контролюючим органом за попереднім місцезнаходженням оригіналів документів та інформації і документів за результатами такої процедури до контролюючого органу за новим місцезнаходженням.

Крім того, задовольняючи заяву про зміну сторони виконавчого провадження, суди не навели жодних мотивів в підтвердження можливості/неможливості виконання судового рішення саме ОВПП ДФС України, у зв`язку з передачею реєстраційної частини облікової справи ПАТ «Луганськтепловоз» до ДПІ у м. Сєвєродонецьку за місцезнаходженням платника, не вказавши при цьому, яким чином ця обставина впливає на виконання судового рішення.

Також суди не з`ясували, чи відповідає ОВПП ДФС України ознакам сторони, яка вибула, у зв`язку із чим на час здійснення виконавчого провадження позбавлений можливості вчиняти дії, спрямовані на виконання судового рішення, як і не перевірили, на якій стадії перебуває виконавче провадження, чи виконано воно та в якій частині.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що заміна боржника - ОВПП ДФС України на ГУ ДФС у Луганській області у виконавчому провадженні є необхідною для належного виконання судового рішення у справі №2а/1270/714/2012 та захисту прав ПАТ "Луганськтепловоз", а отже й про наявність правових підстав для задоволення поданої ОВПП ДФС України заяви.

За змістом частини 4 ст. 9 КАС України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Вказані вище обставини справи досліджені не в повному обсязі. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вказане та встановити обставини та дослідити докази, пов`язані з наявністю чи відсутністю підстав для заміни сторони виконавчого провадження у цій справі.

Згідно  із ст. 242 КАС України  судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За правилами ст. 353 КАС України (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України    - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області - задовольнити частково.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року скасувати. 

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова