ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 300/1617/20 пров. № А/857/10538/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви у справі (головуючий суддя: Шумей М.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення   виконання рішень в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанов, - 

встановив:

ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, 02.07.2020 звернувся в суд з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. ВП № 28672275 від 30.05.2012 про стягнення виконавчого збору в розмірі 261168,31 грн з ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. ВП № 41352175 від 25.12.2013 про відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови № 28672275.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.
Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норми процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що будь яких доказів, які підтверджують факт вручення позивачу оскаржуваних постанов у матеріалах виконавчого провадження відсутні, а тому позивач не міг їх надати до суду першої інстанції. Крім цього, вказує, що він довідався про порушення його прав 24.06.2020 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 41352175 і позовна заява була ним подана у десятиденний строк з дня, коли він дізнався про наявність цих постанов.
У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Повертаючи позовну заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску звернення до суду є неповажними.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).
Частиною 6 ст. 161 КАС України пердбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених  частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі подання особою позову до суду, після закінчення установлених законом строків звернення, суд першої інстанції у разі визнання не поважними підстав пропуску цих строків, зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху, при цьому надати десятиденний термін з дня вручення цієї ухвали для звернення із заявою про поновлення строку звернення із заначенням інших підстав для поновлення строку.
Крім цього, якщо таку заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у цій справі оскаржується постанови органу державної виконавчої служби.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені ст. 287 КАС України.
Частиною 1 ст. 287 КАС України, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, приписами  КАС України  чітко визначено, що учасник виконавчого провадження, яким у спірних правовідносинах є позивач, має право звернутись до суду з вимогами щодо оскарження рішення державного виконавця у десятиденний термін з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).
При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999  року у справі «Йодко против Литви» (Jodko v. Lithuania).
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 позовну заяву позивача залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 13.07.2020 також роз`яснено позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Від позивача 29.07.2020, на адресу суду першої інстанції надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із долученою квитанцією про доплату судового збору, іншими письмовими дозами, а також заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Згідно вказаної заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач вказує, що його представник тільки 24.06.2020 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 41352175, а тому строк на звернення до суду з цим позовом не пропущено.
Вказані доводи, стосовно поновлення строку, судом першої інстанції не враховано.
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що для правильного вирішення питання щодо строку звернення ОСОБА_1 з розглядуваним позовом, суду першої інстанції у спірних правовідносинах, необхідно належним чином дослідити матеріали виконавчих проваджень у яких виносилися оскаржувані постанови, зокрема, чи такі постанови направлялися позивачу, докази про їх отримання тощо. Після чого, вирішити питання щодо пропуску строку звернення до суду.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт винесення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 21.01.2011 заочного рішення у межах справи № 0907/2-583/2011 (http://reestr.court.gov.ua/Review/15336611), яким стягнуто в солідарному порядку, в тому числі, з ОСОБА_1 , в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 3 998 834 грн 57 коп заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40-22/340 від 21.09.2007, укладеним з Акціонерно-комерційним банком соцільного розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 , не впливає на обізнаність позивача з оскаржуваними постановами державного виконавця.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала є передчасною, оскільки судом першої інстанції належним чином не досліджено питання щодо строку звернення до суду з розглядуваним позовом. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при поверненні позовної заяви у справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 123, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 300/1617/20 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш