ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р.	Справа № 520/341/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О.
представник позивачів - Вітер Н.В.
представник відповідача - Кезля М.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.03.2020 по справі № 520/341/20
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2                                      до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області                     
            про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
          У січні 2020 року ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 , позивач – 1), ОСОБА_2 ( далі – ОСОБА_2 , позивач – 2) звернулась до суду з адміністративним позовом до  Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ( далі – ГУ ДМС у Харківській обл., відповідач), в якому просили:
          - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Харківській обл. від 21.04.2016 про скасування рішення УМВС України в Харківській обл. від 15.06.2005 про оформлення набуття громадянства України громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
          - вирішити питання щодо стягнення з ГУ ДМС в Харківській обл. на користь громадянки ОСОБА_1 судових витрат; 
          - вирішити питання щодо стягнення з ГУ ДМС в Харківській обл. на користь громадянки ОСОБА_2 судових витрат.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 адміністративний позов задоволено. 
          Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Харківській обл. від 21.04.2016 про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 15.06.2005 про оформлення набуття громадянства України громадянкою громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
          Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС України в Харківській обл. судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.
          Стягнуто на користь громадянки ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС України в Харківській обл. судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції  ГУ ДМС України в Харківській обл. подало  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки листу Вовчанського районного суду Харківської області від 09.03.2016 відповідно до змісту якого рішення по справі про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 1990 року не виносилось, що свідчить про подання нею завідомо неправдивих відомостей та має наслідком скасування рішення УМВС України про набуття громадянства. Висновок  суду першої інстанції про те, що міграційний орган вийшов за межі своїх повноважень, оскільки органи ДМС України не наділені повноваження скасовувати рішення про оформлення належності особи до громадянства, є хибним, так як в даній справі розглядалось питання не встановлення або оформлення належності особи до громадянства України, а набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № № 2235-III ( далі – Закон № 2235).
           13.04.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ДМС у Харківській обл. залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору. 
           14.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання ГУ ДМС у Харківській обл. про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.
           18.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання задоволено та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
           04.06.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 520/341/20 після усунення недоліків.
           17.06.2020 на адресу суду від представника позивачів – адвоката Вітер Г.Р. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2018 № 7302/10)  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
           17.07.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляд у відкритому судовому засіданні. 
          Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
          Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника позивачів, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.
           15.06.2005 за рішенням УМВС України в Харківській області громадянка ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_4 набули громадянство України за територіальним походженням згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 2235.
          15.06.2005 ВГІРО УМВС України в Харківський обл. ОСОБА_1  надано довідку "Про реєстрацію особи громадянином України" № 47339.
           23.06.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_1  документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
           30.06.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області зареєстровано місце проживання   ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_1 .
          05.07.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_3 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
           09.11.2009 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_5 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , у зв`язку зі зміною прізвища з ОСОБА_6 на підставі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області 05.07.2005.
           06.07.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 . 
           23.08.2014 Вовчанським РС ГУ ДМС України в Харківський області в паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 09.11.2009 року Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_5   здійснено вклейку фотокартки громадянина України в зв`язку із досягненням нею 25- річного віку.
           11.11.2019 представник позивачів - адвокат Вітер Г.Р. звернувся до ГУ ДМС України в Харківській обл.  із адвокатським запитом № АЗ-71/19, в якому просив: надати копію рішення про набуття громадянства України    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повідомити про стан чинності на теперішній час громадянства України громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у разі втрати чинності (скасування, припинення) на теперішній час громадянства України громадянки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати копію рішення про втрату (скасування, припинення) громадянства України.
           18.11.2019 ГУ ДМС в Харківській обл. листом № 6301.6.2-27256/63.3-19 повідомило,  що рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від  21.04.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасовано громадянство України відповідно до ст. 21 Закону № 2235, у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.
           20.11.2019 ГУ ДМС в Харківській обл. листом № 6301.6.1-27380/63.3-19 повідомило, що за обліками ІП "Недійсні документи" ЄІАС УМІІ паспорт громадянина України серії серій НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_1 , має статус "недіючий, підлягає вилученню".
           20.11.2019 ГУ ДМС в Харківській обл. листом № 6301.6.1-27381/63.3-19 повідомило, що за обліками ІП "Недійсні документи" ЄІАС УМІІ паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_4 , має статус "недіючий, підлягає вилученню".
          Вважаючи рішення ГУ ДМС України у Харківський обл. про скасування громадянства від 21.04.2016 протиправними, позивачі звернулись до суду з позовом. 
          Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що доказів подання позивачами завідомо неправдивих відомостей міграційним органом до суду не надано, а лист Вовчанського районного суду Харківськой обл. від 09.03.2016 №  01-25/155/2016 не є належним та достатнім доказом по справі. 
          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає. 
          Згідно з ст. 25 Конституції України громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.
          Статтею 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
          Приписами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Основним спірним питанням у даній справі є правомірність винесення відповідачем рішення від 21.04.2016 про скасування рішення ГУ МВС України від 15.06.2005 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст.8 Закону №2235 громадянкою ОСОБА_1 разом із дочкою ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що громадянство України набуто внаслідок подання неправдивих відомостей.
          Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам ч. 2 ст.2 КАС України суд виходить з наступного. 
          Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України № 2235.
          Відповідно до ст.1 Закону № 2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.  
          Згідно з ч.1 ст. 8  Закону № 2235 особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
          Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006  (далі - Порядок №215).
          Пунктом 38 Порядку № 215 (в редакції, чинній на момент подачі позивачем-1 заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням) визначено, що у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду.
          З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підтвердження постійного місця проживання на території України з 1990 року надано копію рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 11.02.2005 по справі №2-23/2005.
          Положеннями ст.17 вказаного Закону встановлено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
          Відповідно до ст. 21 Закону № 2235 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
          Як встановлено під час судового розгляду підставою для прийняття ГУ ДМС Харківській обл. оскаржуваного рішення про скасування рішення УМВСУ України в Харківській обл. від  15.06.2005 стали висновки відповідача про подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей під час звернення із заявою про оформлення набуття громадянства України від 15.06.2005.
          Вказаних висновків міграційний орган дійшов на підставі листа Вовчанського районного суду Харківської обл. від 09.03.2016 № 01-25/155/2016, відповідно до змісту якого згідно алфавітних покажчиків цивільних справ Вовчанського районного суду Харківської області за 2004-2006 роки, справа за заявою гр. ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України з 1990 року зареєстрованою не значиться, судом не розглядалось, рішення по справі не виносилось. За № 2-23/2005 зареєстрована зовсім інша справа. 
          Колегія суддів зазначає, що лист Вовчанського районного суду Харківської області від 09.03.2016 № 01-25/155/2016 не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки цей лист лише підтверджує інформацію про відсутність цивільної № 2-23/2005 гр. про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 1990 року, але не підтверджує факт підробки рішення суду.
          Жодних доказів на підтвердження обставин подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів відповідачем до суду не надано.
          При цьому, обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.
           Отже, оскільки факт підробки рішення Вовчанського районного суду Харківської області 11.02.2005 у цивільній справі 2-23/2005 не встановлено належними органами, колегія суддів дійшла висновку про те, що міграційним органом до суду не надано жодних доказів подання ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей при набутті громадянства.
          Вказаний висновок узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.02.2020 у справі №520/4398/19, якУ з урахуванням ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при вирішення спірних правовідносин. 
          З огляду на викладене та враховуючи навдені вище правові норми колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення відповідача від 21.04.2016 про скасування рішення УМВСУ в Харківській обл. від 15.06.2005 про оформлення набуття громадянства України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із поданням неправими відомостей, не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню. 
          Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки листу Вовчанського районного суду Харківської області від 09.03.2016 відповідно до змісту якого рішення по справі про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 1990 року не виносилось, що свідчить про подання нею завідомо неправдивих відомостей та має наслідком скасування рішення УМВС України про набуття громадянства від 15.06.2005 колегія суддів визнає необґрунтованим з підстав наведених вище. 
          Щодо інших доводів сторін колегія судів зазначає.
          Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. 
          Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
          Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
          Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
          Згідно з приписами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року по справі № 520/341/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  08.10.2020