ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 677/831/17
адміністративне провадження № К/9901/21772/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 677/831/17
за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - Старокостянтинівське ОУ ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді - Гонтарука В. М., суддів Граб Л.С.,      Білої Л.М.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 15.06.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила: 
визнати протиправними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області (далі - Управління ПФУ в Красилівському районі; правонаступником якого є Старокостянтинівське ОУ ПФУ)від 16.11.2016 № 1280 та Старокостянтинівського ОУ ПФУ від 24.04.2017 № 558 про відмову у призначенні їй пенсії за віком;
зобов`язати Старокостянтинівське ОУ ПФУ зарахувати до її страхового стажу період роботи у Макіївському спеціалізованому управлінні треста «Укрметалургремонт» (далі - Трест «Укрметалургремонт») з 01.01.1986 по 29.12.1989 та період її підприємницької діяльності за 2000 - 2001 роки, а також призначити їй пенсію за віком з 27.09.2016.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що відповідач протиправно не врахував до трудового стажу період її роботи в Тресті «Укрметалургремонт» з 02.01.1986 по 29.12.1990, а  також  період здійснення нею підприємницької діяльності з  2000 по 2001 роки, що стало підставою для відмови у призначенні їй пенсії за віком,  оскільки період роботи 02.01.1986 по 29.12.1990 підтверджується записами в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а неточності щодо дати винесення та номеру наказу про прийняття її на роботу ніяким чином не спростовують та не заперечують зазначені документально підтверджені факти трудової діяльності та її тривалості, не позначаються на їх достовірності. До того ж, неточності в трудовій книжці щодо дати та номеру наказу про прийняття позивача на роботу в Макіївське СУ треста "Укрметалургремонт" були усунуті нею у відповідності до вимог пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) шляхом надання відповідачу копії наказу від 03.01.1986 № 2/К про прийняття позивача на роботу в зазначене підприємство, в тому числі завіреної архівним відділом адміністрації міста Макіївки та архівної довідки останнього від 21.12.2016. Крім того, позивач вказала на те, що виписка з  її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку містить усю необхідну інформацію для підтвердження трудового стажу, а саме ім`я позивача, суму заробітної плати для нарахування пенсії, кількість днів стажу в певному місяці за 2000- 2001 роки та інформацію про сплату страхових внесків. Даної інформації достатньо для перевірки та зарахування трудового стажу, і при її наявності та документальному підтверджені нормами чинного законодавства не передбачений обов`язок та необхідність підтвердження характеру здійснення підприємницької діяльності, який ніяким чином не позначається на підрахунку загального трудового (страхового) стажу. Тобто, страховий стаж та його тривалість залежить від трудової діяльності особи, сплати нею страхових внесків, а не характеру підприємницької діяльності, яка може бути різною та змінюватись.
2. Красилівський районний суд Хмельницької області постановою від 28.08.2017 частково задовольнив позовні вимоги:
скасував рішення Управління ПФУ в Красилівському районі від 16.11.2016 № 1280 та рішення Старокостянтинівського ОУ ПФУ від 28.04.2017  № 558 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
зобов`язав Старокостянтинівське ОУ ПФУ зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 в Тресті «Укрметалугрремонт» з 02.01.1986 по 29.12.1989 та період підприємницької діяльності за 2000-2001 роки;
зобов`язав Старокостянтинівське ОУ ПФУ розглянути подану ОСОБА_1 заяву та додані до неї документи про призначення їй пенсії за віком у відповідності до статті                 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 в Тресті «Укрметалугрремонт» з 02.01.1986 по 29.12.1989 та періоду підприємницької діяльності за 2000-2001 роки та прийняти відповідне рішення. 
3. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 14.11.2017 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
4. 06.12.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скаргу ОСОБА_1 , у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017, а постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 28.08.2017 - залишити в силі.
5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08.12.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.
6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України                            (далі - КАС України) викладено в новій редакції.
7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
8 Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті     3 КАС України).
9. 03.01.2018 до суду касаційної інстанції від відповідача надійшли заперечення на зазначену вище касаційну скаргу, в яких Старокостянтинівське ОУ ПФУ  просить залишити останню без задоволення, а оскаржуване ОСОБА_1 рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
10. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 12.06.2019 №728/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді-доповідача Гімона М.М. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №14), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.
11. Протоколом розподілу справи від 13.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю.,  Стеценко С.Г.
12. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.06.2019 прийнято зазначену справу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13. У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо-переміщеною особою.
10.10.2016, після досягнення позивачкою віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV вона  звернулася до Управління ПФУ в Красилівському районі з заявою про призначення їй пенсії за віком та надала відповідні документи. 
Листом від 16.11.2016 № 7347/02 Управління ПФУ в Красилівському районі повідомило позивача про відмову у призначенні їй пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу 15 років. У вказаному листі зазначено, що трудовий стаж ОСОБА_1 становить лише 10 років 11 місяців 21 день. Період її роботи, записаний у трудовій книжці з 02.01.1986 по 29.12.1989 у Тресті «Укрметалургремонт» не врахований відповідачем, оскільки запис № 15 про цей період містить виправлення в наказі про прийняття на роботу, а період зайняття підприємницької діяльності  за 2000-2001 роки, оскільки  позивачем не надано довідки з податкової інспекції про характер здійснення підприємницької діяльності.
18.04.2017 позивач знов звернулась до Старокостянтинівського ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом від 26.04.2017 № 5068/02-12 відповідач знов відмовив у призначенні позивачці  пенсії за віком з тих самих мотивів, що й викладені в листі від 16.11.2016 № 7347/02, у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що на сторінці 21трудової книжки позивача  міститься запис № 15 російською мовою від 02.01.1986: «Макеевское СЦ треста «Укрметалургремонт". Принята на должность уборщицы. Пр. №1К от 02.01.1986», де в даті наказу міститься виправлення.
Також позивачем надано до суду копію наказу  Макеївського спеціалізованого управління Треста «Укрметаллургремонт» від 03.01.1986  № 2-к, згідно із яким позивача прийнято на роботу прибиральницею з 02.01.1986.
Не погоджуючись з такими відмовами територіального органу Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.   
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач всупереч положенням статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Порядку № 637 здійснив вибіркову та необ`єктивну оцінку документів про трудовий стаж позивача, не звернув увагу на те, що стаж роботи позивача підтверджується належно заповненою трудовою книжкою, в якій чітко зазначено про прийняття її на роботу 02.01.1986 у Трест «Укрметалургремонт», де вона працювала прибиральницею до 29.12.1989. Також суд першої інстанції вказав на те, що позивач у 2000-2001 роках здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування і її стаж підтверджується інформацією персоніфікованого обліку, яка міститься в пенсійній справі ОСОБА_1 . При цьому суд першої інстанції вказав на те, що підставою для повідомлення про відмову в призначені пенсії може бути виключно рішення територіального пенсійного фонду України, прийняте з цього питання.
15. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що архівні довідки, які містяться в матеріалах справи від 21.12.2016 за №23-65/6386 та за №2356/6386/3 видані архівним відділом адміністрації міста Макіївки, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, тому є недійсними, не створюють правових наслідків та не можуть  братись до уваги щодо підтвердження періоду роботи позивача з 02.01.1986 по 29.12.1989. Щодо періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності з 2000 по 2001 рік, суд апеляційної інстанції з посиланням на Порядок подання та оформлення документів для призначеній (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) вказав на те, що для зарахування періодів підприємницької діяльності позивача до трудового стажу необхідна довідка державної податкової інспекції про систему оподаткування, на якій перебувала позивач під час здійснення підприємницької діяльності.   Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, відмовляючи у призначенні позивачці пенсії за віком, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16. Касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивувала, зокрема тим, що в межах розгляду справи повністю доведено достовірність записів внесених у трудову книжку. Також позивач зазначила, що наявні у трудовій книжці незначні виправлення щодо даних наказу від 03.01.1986 № 2/К про прийняття її на роботу дозволяють прочитати первинний текст та разом з іншими записами, в тому числі шляхом співставлення  із записами у трудовій книжці, надають можливість однозначно встановити, що даний наказ стосується саме її. Також позивача вказує на те, що виписка з її персональної облікової картки у системі персоніфікованого обліку містить усю інформацію для підтвердження трудового стажу за період з 2000 по 2001 роки, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, суму заробітної палати для нарахування пенсії, кількість днів стажу та інформацію про сплату страхових внесків. Отже, даної інформаціє достатньо для перевірки та зарахування вказаного стажу роботи.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.
18. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
20. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
21. Статтею 26 Закону №1058-IV (в редакції, яка діяла на час звернення позивача за призначенням пенсії) визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 57 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1958 по 31.03.1959.
22. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
23. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
24. Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
25. Змістом частини першої статті  56 Закону 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
26. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
27. Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
28. На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.
29.  Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
30. У разі коли документи про трудовий стаж  не  збереглися, підтвердження  трудового  стажу  здійснюється  органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).
31. Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
32. Отже, виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
33. У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
34. Надаючи оцінку доказам у даній справі, колегія судів вважає можливим застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення.
35. При цьому колегія суддів зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку пільгової довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
36. Враховуючи, що записами у трудовій книжці в сукупності з наявними в матеріалах справи довідками підтверджено періоди роботи позивача з 01.01.1986 по 29.12.1989. то на думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання відповідача включити цей періоди у трудовий стаж позивачки, оскільки відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
37. Щодо періоду здійснення позивачем у 2000-2001 роках підприємницької діяльності, то колегія суддів виходить із такого.
38. Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
39. У справі, яка розглядається суди встановили, що позивач у 2000-2001 роках здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування і її стаж підтверджується інформацією персоніфікованого обліку, яка міститься в пенсійній справі          ОСОБА_1 .
40. З урахуванням наведеного, вказаний період здійснення позивачем підприємницької діяльності  має бути врахований до її трудового стажу.
41. При цьому, колегія суддів вважає, що правильним є висновок суду першої інстанції про те, що підставою для повідомлення про відмову в призначені пенсії може бути виключно рішення територіального органу Пенсійного фонду України, прийняте з цього питання.
42. До того ж, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
43. Оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше звернулася до відповідача за призначенням пенсії своєчасно (10.10.2016), протягом місяця з дня досягнення 57 років та 6 місяців, пенсія їй має бути призначена з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27.09.2016.
44. Отже, відмовляючи позивачці в призначенні пенсії територіальний пенсійний орган діяв необґрунтовано.
45 За таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції не гуртуються на правильному розумінні закону, відтак його постанову слід скасувати і залишити в силі постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 28.08.2017, яка відповідає закону.
46. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 скасувати, а постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 28.08.2017 у справі        № 677/831/17 - залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	А.І. Рибачук А.Ю. Бучик   С.Г. Стеценко