Справа № 303/105/20

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
  17 грудня 2020 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,
за участі секретаря: Купар Л.В.,
за участі представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Захаркевича Олексія Миколайовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року, головуючий суддя Куцкір Ю.Ю., у позовом представника позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» Захаркевич Олексія Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» Захаркевич О.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В подальшому, 13.02.2020 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №PML-801/020/2008 від 21.02.2008 року, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності-незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду Захаркевич О.М., який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зокрема зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позову стало те, що на думку суду позивачем пропущено строк позовної давності. Так як, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором було подано в 2009 році. Позов про звернення стягнення поданий 2020 року, тобто через 10 років. 
Апелянт вважає, що строк позовної давності було перервано, оскільки 19.09.2018 року та 04.02.2020 року відповідач ОСОБА_3 зверталася до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із заявами про врегулювання заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, 21.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір №ML 801/020/2008, згідно якого остання тримала кредит у розмірі 186 000 доларів США, строком повернення до 21.02.2038 року.
               Цього ж числа, між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений Договір іпотеки № ML 801/020/2008 (майнова порука), згідно якого Іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Предметом іпотеки є будинок АДРЕСА_2 .

               Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором ML 801/020/2008 станом на 20.12.2019 року, - загальна сума простроченої заборгованості становить 1 658 675,83 гривні.

               Із листів від 11.07.2018 року надісланих представником ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором.
               
               Відповідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №164451956 від 22.04.2019 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер 2110400000:01:016:0865, площею 0,0791 га, за адресою АДРЕСА_1 , а також будинок, за цією ж адресою, на праві приватної власності належать ОСОБА_3 .

26.11.2010 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а також Договір про відступлення права вимоги, згідно яких ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув права вимоги до боржників, в тому числі до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по кредитному договору ML 801/020/2008 від 21.02.2008 року.

Частиною 1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

За приписами ст.12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

               В свою чергу, ст.256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно якої це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 

               Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

               Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 

               Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору.

               Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).
               
Сплив строку позовної давності основного зобов`язання є підставою для відмови у судовому захисту як щодо основного зобов`язання, так і акцесорного (іпотечного) зобов`язання, як похідного.

Сторонами не заперечуються факти укладення кредитного договору, та договору іпотеки стосовно будинку АДРЕСА_1 . Також не заперечується іпотечне зобов`язання після переходу права власності на іпотечне майно до нового іпотекодавця - ОСОБА_3 . 

Факт порушення основного зобов`язання позичальником ( ОСОБА_4 ). та розмір заборгованості станом на 2009 рік були встановлені рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 29.07.2010 року, яким рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.10.2009 року було скасовано, а позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОТП Банк» 1 658 675,83 гривні боргу.
               
Також, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12.10.2010 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року та додаткове рішення від 22.01.2020 року було скасовано, ухвалено нове, яким у вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виключення майна з-під опису, визнання права власності на будинок та земельну ділянку та розірвання договору іпотеки було відмовлено.
При цьому судом не вирішувалося питання про строк позовної давності, який на той час не сплив, і про застосування такого сторонами тоді не заявлялося.

Разом з тим, пред`явивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор, відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо тії договору. Саме з цього часу почався відлік трирічного строку позовної давності.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа N 14-154цс18, провадження N 310/11534/13-ц), від 31.10.2018 року (справа N 202/4494/16-ц).
         Отже, ПАТ «ОТП Банк» скористався своїм правом, зокрема подав у 2009 році позов до відповідача про стягнення заборгованості, чим самим вибрав на свій розсуд, спосіб захисту порушених своїх прав. 
Даний позов про звернення стягнення, який поданий 10.01.2020 року до суду, тобто через 10 років після ухваленого рішення про дострокове стягнення кредитних коштів, свідчить про те, що він поданий поза межами трьохрічної позовної давності. 
Відповідач ОСОБА_3 у свою чергу, подала заяву про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України , що і стало підставою для відмови у позові. 
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.
       Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Захаркевича Олексія Миколайовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», залишити без задоволення.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 18 грудня 2020 року.

Головуючий 

Судді