П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5440/20	

Категорія: 111030000                                                                                                             
                                                                                                                           Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О. В.
                                                                                                                               Час і місце ухвалення: 10:39 год.,м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       
при секретарі –  Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове  повідомлення-рішення від 12.05.2020 року №0082599-5206-1502.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням від 12.05.2020 року №0082599-5206-1502 йому визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 75 407, 75 грн. Вказане повідомлення-рішення надійшло позивачу без розрахунку податкового зобов`язання, де б значилась інформація про базу оподаткування, ставку податку, тощо. Позивач вказує, що базою оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у той час згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться об`єкт незавершеного будівництва та відомості про площу відсутні. З наведених підстав позивач вважає, що за відсутності даних про базу оподаткування (площа об`єкта нерухомості), визначення грошового зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні від 12.05.2020 року №0082599-5206-1502 є неправомірним, отже таке рішення відповідача підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2020 року № 0082599-5206-1502 – задоволено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги з посиланням на пп.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ зазначається, що об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а отже податковим органом правомірно обраховано позивачу розмір податку та відповідно до вимог чинного законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області, згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, прийнято податкове повідомлення-рішення № 0082599-5206-1502 форми "Ф", яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2019 податковий період у розмірі 75 407,75 грн..
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Суд першої інстанції, враховуючи відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей стосовно площі об`єкта оподаткування – "незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості”, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта: відсоток забудови – 85%", прийшов до висновку щодо необґрунтованості податкового повідомлення-рішення від 12.05.2020 року №0082599-5206-1502.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок сплати податків та зборів є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (далі -  ПК України).
Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 Податкового кодексу України податок на майно належить до місцевих податків.
Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України  податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 266.6.1  пункту 266.6 статті  266 ПК України  встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до абз.2 підпункту  266.7.1  пункту  266.7  статті  266 ПК України  обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно з підпунктом  266.7.2  пункту  266.7  статті  266 ПК України  податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Підпунктом  266.1.1. пункту  266.1  статті  266 ПК України  встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, здійснюється контролюючим органом виходячи із загальної площі об`єкта житлової нерухомості зменшеної відповідно до п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України, та відповідної ставки податку, шляхом множення бази оподаткування на ставку податку.
Отже, для обчислення суми податку має бути визначено базу оподаткування, у даному випадку площу об`єкта житлової нерухомості, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 222349006 від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/1 об`єкту нерухомого майна – “незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості”, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта: відсоток забудови – 85%
Згідно вищезазначеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні жодні відомості щодо площі вказаного об`єкта нерухомого майна.
Таким чином, за відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей стосовно площі об`єкта оподаткування, відповідачем не могло бути визначено базу оподаткування, а в подальшому і розраховано розмір податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
З розрахунку податкового зобов`язання вбачається, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, по об`єкту оподаткування, який належить ОСОБА_1 , нарахований виходячи з площі - 805, 3 кв.м. житлового будинку та ставки податку – 62, 60 грн. без застосування пільг.
Разом з тим, відповідачем, як у суді першої інстанції так і у суді апеляційної інстанції, зокрема в апеляційній скарзі, не надано пояснення щодо походження врахованих ним даних щодо площі об`єкта нерухомого майна.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.05.2020 року №0082599-5206-1502 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не доведена правомірність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік, а отже доводи апелянта про правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення є помилковими.
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно, відповідно до ст. 73 КАС України, не прийнято до уваги витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 139462286 від 28 вересня 2018 року, згідно якого об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10146487, має загальну площу 805, 3 кв.м., оскільки цей Витяг стосується іншої особи – ОСОБА_2 , та реєстраційний номер майна інший ніж на об`єкт, власником якого є ОСОБА_1 .
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для його скасування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
                                           
П О С Т А Н О В И Л А :
                                           
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
                                                     
                                                Повний текст постанови складено та підписано 03 грудня 2020 року

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова