Справа № 137/1565/20 
Провадження № 33/801/1016/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського  районного суду Вінницької області від 19 листопада  2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП,  
ВСТАНОВЛЕНО:
14 листопада 2020 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22липня 2020 року із змінами від 13 жовтня 2020 року перебував у магазині «Марина», що знаходиться на вулиці Кармалюка в селищі Літин Вінницької області без засобів індивідуального захисту, маски або респіратора. 
Тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справ закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Такої постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22липня 2020 року із змінами від 13 жовтня 2020 року на яку послався суд не існує. Також вказав на те, що він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1700 грн, інших доходів немає. Саме цими обставинами апелянт пояснює відсутність у нього засобів індивідуального захисту - маски.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. 
Апеляційний суд переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги встановив наступне.
Відповідно до вимог статей 245 та 252 КУпАП , під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом статті 280 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП є доведеною. 
Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
Відповідно до підпункту 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, що діяла станом на 14 листопада 2020 року, на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Отже твердження ОСОБА_1 , що така постанова Кабінету Міністрів України на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2020 року серії ВАБ № 300981 (а.с. 2) не існувала є необґрунтованим. 
В частині другій статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення серед іншого враховується майновий стан правопорушника.
Проте, при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2020 року серії ВАБ № 300981 (а.с. 2) ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився та в подальшому до винесення постанови судом першої інстанції інформації щодо свого майнового стану не надав.
Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 06 листопада 2020 року № 1000-XI статтю 44-3 доповнити частиною другою такого змісту:
"Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, -
тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Відповідний закон опубліковано 20 листопада 2020 року на шпальтах офіційної газети Верховної Ради «Голос України». Текст Закону оприлюднено на сайті видання.
Вказаний Закон набрав чинності з 21 листопада 2020 року, тобто вже після винесення постанови суду першої інстанції від 19 листопада 2020 року.
Апеляційний суд зазначає, що цим Законом пом`якшено відповідальність за адміністративне правопорушення порівняно із санкцією статті 43-1 КУпАП в редакція що діяла на час вчинення ОСОБА_1 14 листопада 2020 року.
Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України).
Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України). (абзаци перший-четвертий пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України) від 13 травня 1997 року № 1-рп/1997).
Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. 
(Стаття 8 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2342-III від 05.04.2001)
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Літинського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року підлягає зміні в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави шляхом зменшення штрафу до 255 грн.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовільнити частково.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року змінити в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави, зменшивши його до 255 (двохсот п`ятдесяти п`яти) гривень.
В іншій частині постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин