УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
Київ
справа №826/9511/17
адміністративне провадження №К/9901/28566/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Державної архівної служби України 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року
у справі №826/9511/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Державної архівної служби України 
тертя особа - Національне агентство України з питань державної служби 
про поновлення на роботі,-
ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Державної архівної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі №826/9511/17. 
Під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
Так, відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року, було складено 17 березня 2020 року, касаційну скаргу подано безпосередньо до Верховного Суду лише 30 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку встановленого для цього.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що вперше з касаційною скаргою заявник звернувся у встановлений на це процесуальним законом строк, проте ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року вперше подану касаційну скаргу залишено без руху для надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до частини 4 статті 328 цього КАС України та сплати судового збору, однак ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків зазначених в ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2020 року.
Згідно зворотнього поштового повідомлення (код 0102930899671) копію ухвали Верховного Суду від 10 вересня 2020 року про повернення касаційної скарги отримано скаржником 18 вересня 2020 року.
21 вересня 2020 року скаржник повторно звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року повторно подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Копію ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року про повернення касаційної скарги отримано скаржником відповідно зворотнього поштового повідомлення  (код 0102931105121) 21 жовтня 2020 року.
30 жовтня 2020 року відповідач втрете звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Водночас, наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на подання втретє касаційної скарги, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.
Подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.
Статтею 44 КАС України   передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Враховуючи обставини справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року про повернення вдруге поданої касаційної скарги (21 жовтня 2020 року) до подання касаційної скарги втрете (30 жовтня 2020 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями  169,  328, 330,  332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Державної архівної служби України про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.
2. Касаційну скаргу Державної архівної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі №826/9511/17- залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги. 
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк  у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду